Справа № 591/9726/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 р.Справа № 591/9726/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 12.03.2015р. по справі № 591/9726/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

23 грудня 2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Суми, в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Суми, викладене в листі від 23.12.2014р. за № 582/К "Про розгляд заяви", про відмову ОСОБА_1 врахувати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, що зазначені у довідках Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 12.12.2014р. № 537, № 538 та № 539 про складові заробітної плати у розмірі 90 відсотків.

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Суми здійснити з 01 грудня 2014 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, що призначена у порядку, визначеному ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків заробітної плати, з включенням до складових заробітної плати, із яких нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, що зазначені у довідках Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 12.12.2014р. № 537, № 538 та № 539 про складові заробітної плати.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Управління Пенсійного фонду України в м. Суми, неправомірно відмовило у відповіді від 23.12.2014 року № 582/К у перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, бо з них були фактично нараховані та сплачені страхові внески, тому вони повинні враховуватись в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України Сумах від 23.12.2014 року № 582/К "Про розгляд заяви" про відмову ОСОБА_1 врахувати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, що зазначені у довідках Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 12.12.2014 року № 537, № 538 та № 539 про складові заробітної плати у розмірі 90 відсотків .

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Суми здійснити з 15 грудня 2014 року перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії державного службовця, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премії до державних , професійних свят та ювілейних дат, що зазначені у довідках Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 12.12.2014 року № 537, № 538 та № 539 про складові заробітної плати у розмірі 90 відсотків .

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1, працював в управлінні майна комунальної власності Сумської міської ради.

З 22.07.2011 року позивачу була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 90 відсотків.

На підставі заяви від 15.12.2014 р. позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премії до державних , професійних свят та ювілейних дат, що зазначені у довідках Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 12.12.2014 року № 537, № 538 та № 539 про складові заробітної плати у розмірі 90 відсотків (а.с.5,11)

Згідно з довідкою, виданою Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради про складові заробітної плати виплати, з яких нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сума матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з липня 2009 року до 31 грудня 2010 року складає 20952,71 грн., за період з 01.01.2011 року до 30.06.2011 року - 7106, 79 грн. Зазначені виплати, всупереч вимогам закону, не враховані відповідачем при перерахунку пенсії (а.с.7, 8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватись із суми заробітної плати, на яку були нараховані страхові внески на момент виникнення права на перерахунок пенсії, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку його пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" пенсія службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків, без обмеження граничного розміру пенсії. Цими законами також визначено, заробітна плата службовців місцевого самоврядування складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державі службі та інших надбавок.

Стаття 33 Закону від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу"(далі -Закон № 3723-XII) визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, тому, якщо державний службовець під час перебування на державній службі отримував винагороду (надбавку) за вислугу років у розмірі 30% до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг (спеціальне звання), то зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні пенсії державного службовця. Згідно частини п'ятої цієї статті надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Відповідно до положень частини 7 зазначеної статті умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Такий висновок відповідає положенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", яким встановлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (у пункті 1 постанови зазначений Закон України "Про державну службу"), враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР "Про оплату праці"(далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Законудо заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 10.12.2013 року по справі №21-348а13, від 17.12.2013 року у справі № 21-445а13, від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Суми щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії державного службовця, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, що зазначені у довідках Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 12.12.2014 року № 537, № 538 та № 539 про складові заробітної плати у розмірі 90 відсотків .

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 12.03.15 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст.41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 12.03.2015р. по справі № 591/9726/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2015 р.