Справа № 815/1834/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 р. Справа № 815/1834/13-а

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

при секретарі Кіселик Д.С.,

за участю представника позивача Моісєєва Д.А. та представника відповідача Морозової Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року по справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» до Державної фінансової інспекції в Одеській області та 3-ї особи Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Колійник» про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

11.03.2013р. ДП «Іллічівський морський торговельний порт» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ДФІ в Одеській області та 3-ї особи МП ТОВ «Колійник», в якому просило суд визнати протиправною та скасувати вимогу Іллічівської ОДФІ від 22.02.2013р. №820-27/197 щодо усунення недоліків, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності ДП «Іллічівський морський торговельний порт» в частині зобов'язання відобразити в обліку дебіторську заборгованість МП ТОВ «Колійник» на суму 337710 грн. та стягнути зайво сплачені кошти в розмірі 337710 грн. шляхом їх повернення або виконання відповідного обсягу робіт.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вимога відповідача у вказаній вище частині є протиправною та підлягає скасуванню у зв'язку із відсутністю самого факту порушення законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року адміністративний позов ДП «Іллічівський морський торговельний порт» задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу ДФІ в Одеській області щодо усунення недоліків, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності ДП «Іллічівський морський торговельний порт» в частині зобов'язання відобразити в обліку дебіторську заборгованість МП ТОВ «Колійник» на суму 337710 грн. та стягнути зайво сплачені кошти в розмірі 337710 грн. шляхом їх повернення або виконання відповідного обсягу робіт

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ДФІ в Одеській області 08.08.2013р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2013 року та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

В грудні 2012 року співробітниками Іллічівської ОДФІ було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Іллічівський морський торговельний порт» за період з 01.04.201р. по 30.09.2012р., за результатами якої складено акт №820-16/3 від 11.01.2013р., в якому, в свою чергу, було зафіксовано ряд недоліків і порушень вимог діючого законодавства.

Також, в процесі цієї ревізії була проведена і зустрічна звірка в МП ТОВ «Колійник», в ході якої відповідачем проведено вибіркове співставлення витрат, які включені до актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, виконаних МП ТОВ «Колійник», з даними бухгалтерського обліку цього малого підприємства по договорам підряду, укладених між ДП «Іллічівський МТП» та МП ТОВ «Колійник» від 12.05.2010 року №393-ОТ, від 23.06.2011 року №522-ОТ, від 18.03.2010 року №8/202-0, за результатами якої була складена довідка від 18.12.2012 року №820-16/64.

Так, в цій довідці зазначено, що в результаті співставлення кількості та вартості матеріальних ресурсів, врахованих у актах приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в (договір від 12.05.2010р. №393-ОТ) за 2010 рік: за травень - №1 на суму 102138 грн., за травень - №1 на суму 128551,20 грн., за червень - №2 на суму 422787,60 грн., за червень - №2 на суму 150238,80 грн., за липень - № 2 на суму 177482,24 грн., за липень - №2 на суму 179422,80 грн., за серпень - №4 на суму 52849,20 грн., за серпень - №1 на суму 136752 грн., за вересень - №1 на суму 52849,20 грн., за серпень - №1 на суму 136752 грн., за вересень - №1 на суму 244452 грн., за вересень - №2 на суму 303786 грн., в порівнянні з даними первинних бухгалтерських документів (матеріальний звіт по рахунку 205 форма М-19) МП ТОВ «Колійник» встановлено, що в звіті про рух матеріальних цінностей (форма М-19) відсутні списання наступних матеріальних ресурсів: кисень технічний, дріт стальний, електроди, дошки обрізні, щити опалубки, стержнева арматура, суміші асфальтобетонні, пропан-бутан технічний. В матеріальному звіті форми М-19 списано бетон.

Також в даній довідці від 18.12.2012р. №820-16/64 зафіксовано, що співставленням матеріальних ресурсів, врахованих в актах ф.КБ-2в по об`єкту «Капітальний ремонт залізничних колій №№58,70,71 і стрілочних переводів №№706,715, 743 в ДП «ІМТП» (договір від 23.06.2011р. №522-ОТ) за 2011 рік: за липень - №1 на суму 295376,16 грн., за серпень - №1 на суму 295158,14 грн., за грудень - №6 на суму 945971,44 грн., в порівнянні з даними первинних бухгалтерських документів (в матеріальному звіті по рахунку 205 форма М-19) Товариства встановлено невідповідність кількості та вартості матеріальних ресурсів. А саме, в акті ф.КБ-2в №1 за липень 2011 року на суму 295376,16 грн. враховані матеріальні ресурси: шпали для залізничних колій широкої колії, обрізні і необрізні у загальній кількості 54 штук, але в звіті про рух матеріальних цінностей (форма М-19) враховано у кількості 51 штук; бруски для стрілочних переводів залізничних колій широкої колії в акті ф. КБ-2в враховано у кількості 10,1 метрів кубічних у сумі 25302,12 грн., але в звіті ф.М-19 враховано у кількості 12.6 метрів кубічних у сумі 20906,79 грн.; рейки 1 групи в акті ф.КБ-2в враховані у кількості 2,5 тон у сумі 15717,75 грн., але в звіті ф.М-19 враховано у кількості 3,23 тони у сумі 16454,11 грн.; прокладки гумові для дерев`яних шпал, тип рейок Р50 в акті враховані у кількості 304,25 штук, але в звіті ф. М-19 у кількості 274 штук; щебінь із природного каменю для будівельних робіт, фракція 20-40 мм., марка М800 в акті ф. КБ-2в враховано у кількості 49,14 метрів кубічних і баласт щебеневий у кількості 470,34 метрів кубічних(загальна кількість 519,48 метрів кубічних у сумі 93505,40 грн., але в звіті ф.М-19 щебінь враховано у кількості 519,48 у сумі 69033,01 грн..

Крім цього в цій довідці №820-16/64 зазначено, що в результаті співставлення кількості та вартості матеріальних ресурсів, врахованих у актах приймання виконаних будівельних робіт ф.КБ-2в (договір від 18.03.2010р. №8/202-0) за 2010 рік: за квітень - №1 на суму 164524,80 грн., за травень - без номеру на суму 130930,08 грн., в порівнянні з даними первинних бухгалтерських документів (матеріальний звіт по рахунку 205 форма М-19) МП ТОВ «Колійник» встановлено, що в звіті форма М-19 відсутні списання наступних матеріальних ресурсів - скоба для ізолювальної втулки у загальній кількості 0,264 тони, баласт щебеневий у кількості 253,89 метрів кубічних, також, в акті ф. КБ-2в, враховані шпали для залізничних колій 1520 мм, Ш1-1, Ш1-2, Ш2-1 у кількості 160 штук у сумі 19200 грн., але в звіті форма М-19 враховано у кількості 240 штук у сумі 18174,98 грн.

За результатами вказаної ревізії начальником Іллічівської ОДФІ 22.02.2013 року на адресу ДП «Іллічівський МТП» було винесено вимогу №820-27/197 щодо усунення виявлених порушень.

Зокрема, в абз. 2 пункту 4 цієї Вимоги зазначено, що ревізією правильності визначення вартості ремонтно-будівельних та проектних робіт виконаних підрядним способом, встановлено безпідставне завищення їх вартості, що призвело до зайвих витрат та збитків ДП «ІМТП», а саме, в порушення вимог п.1 ст.9, пп.3,7 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (затв. наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88), та п.п 3.3.3.2 (е) «Правил визначення вартості будівництва» (ДБН Д.1.1-1-2000), затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000р. №174, в результаті завищення кількості та вартості матеріальних ресурсів, врахованих в актах виконаних ремонтно-будівельних робіт у порівнянні з даними бухгалтерського обліку підрядника -МП ТОВ «Колійник» завищено вартість виконаних робіт на суму 337,71 тис. грн., що призвело до зайвої оплати та збитків у зазначеній сумі.

Крім того, цим же пунктом Вимоги було зобов'язано підприємство позивача відобразити в своєму обліку дебіторську заборгованість МП ТОВ «Колійник» на суму 337710 грн. та стягнути зайво сплачені кошти в розмірі 337710 грн. шляхом їх повернення або виконання відповідного обсягу робіт.

Частково не погоджуючись з вищезазначеними діями та вимогою фінансової інспекції, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, а також з того, що позивачу була виставлена спірна вимога без урахування всіх обставин, що мають значення для її прийняття.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно ж до змісту ч.3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує зі змісту приписів «Положення про Державну фінансову інспекцію України» (затв. Указом Президента України від 23.04.2011р. №499/2011), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп.4 п.4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 зазначеного вище Положення, Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також цим же Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України від 26.01.1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

При цьому, необхідно вказати, що аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 15.04.2014р., 13.05.2014р. та 18.09.2014р. (справи №№21-40а14, 21-89а14, 21-332а14 відповідно).

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, керуючись ст.202 КАС України, вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду 1-ї інстанції і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ДП «Іллічівський МТП» відмовити.

Керуючись ст.ст. 95, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2013 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко