Справа № 818/392/15
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р. справа №818/392/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Савченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/392/15

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці ДФС

про стягнення невиплачених коштів, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сумської митниці ДФС, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд:

- стягнути з Сумської митниці ДФС на користь позивача невиплачені премії з нагоди Дня незалежності України, Дня митної служби України, Міжнародного жіночого дня 8 Березня за період роботи з 30.03.2010 р. до 05.11.2012 р. у розмірі 5100 грн.;

- стягнути з Сумської митниці ДФС на користь позивача невиплачені матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, допомогу для оздоровлення за період з 30.03.2010 р. до 05.11.2012 р. у розмірі 21509,70 грн. та компенсацію з індексацією;

- стягнути з Сумської митниці ДФС на користь позивача компенсацію за невикористані відпустки в кількості 119 календарних днів за періоди роботи з 18.11.2009 р. до 17.11.2010 р., з 18.11.2010 р. до 17.11.2011 р., з 18.11.2011 р. до 05.11.2012 р. у розмірі 17544,57 грн. та компенсацію з індексацією;

- стягнути з Сумської митниці ДФС на користь позивача середній заробіток у розмірі 113775,20 грн. за період з 05.11.2012 р. до 15.04.2015 р. за затримку виплати усіх належних виплат при звільненні 05.11.2012 р.;

- стягнути з Сумської митниці ДФС на користь позивача кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.03.2010 р. Сумським кружним адміністративним судом було прийнято постанову про поновлення позивачки на посаді головного інспектора з охорони праці Сумської митниці державної митної, служби України; стягнуто з Сумської митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення 17 листопада 2009 року по день винесення судом постанови про поновлення на роботі в сумі 11581 грн. 57 коп.; стягнуто з Державної митної служби України на відшкодування моральної шкоди 500 грн.; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині суми стягнення за один місяць у сумі 2768,12 грн. Однак фактично вона була поновлена на роботі лише 05.11.2012 року. Цього ж дня, наказом Сумської митниці від 05.11.2012 р. №921-к позивачка була звільнена з посади відповідно до п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України. Вказаним наказом передбачалися заходи щодо повного розрахунку з позивачкою у відповідності до чинного законодавства. Проте, при звільненні було виплачено частково грошову компенсацію за невикористану відпустку та виконано постанову суду в частині сплати коштів за вимушений прогул з дня незаконного звільнення 17 листопада 2009 року по день винесення судом постанови - 29.03.2010 р., в сумі 10499,71 грн. Інші суми коштів, на думку позивачки, безпідставно не були їй сплачені.

Сумська митниця ДФС, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що при звільненні позивачки з роботи, їй повністю виплачені суми коштів, передбачені трудовим законодавством. Крім того, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.02.2015р. на користь ОСОБА_1 стягнуто з Сумської митниці ДФС середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі в сумі77149,70грн. Отже, трудові права позивача повністю відновлені.

ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні та поясненнях до уточненої позовної заяви.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 29.03.2010р. Сумським кружним адміністративним судом у справі №2-а-637/10/1870 прийнято постанову, відповідно до якої визнано протиправним та скасовано накази Держмитслужби України від 17 листопада 2009 року №2046-к "Про припинення перебування на державній службі" та Сумської митниці Державної митної служби України від 17.11.2009 р. №268-к "Про звільнення ОСОБА_1"; поновлено позивача на посаді головного інспектора з охорони праці Сумської митниці державної митної, служби України; стягнуто з Сумської митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення 17 листопада 2009 року по день винесення судом постанови про поновлення на роботі в сумі 11581 грн. 57 коп.; стягнуто з Державної митної служби України на відшкодування моральної шкоди 500 грн.; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині суми стягнення за один місяць у сумі 2768,12 грн.

Постанова суду у справі №2-а-637/10/1870 Держмитслужбою України виконана шляхом видання наказу від 02.11.2012 р. №2513-к «По особовому складу митних органів», за яким скасовано наказ Державної митної служби України від 17.11.2009р. №2046-к «Про припинення перебування на державній службі» (а.с.11).

Сумською митницею видано наказ від 05.11.2012 р. №920-к про поновлення ОСОБА_1 на посаді з 18.11.2009 р. (а.с. 12).

Наказом Сумської митниці від 05.11.2012 р. №921-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади відповідно до п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України (а.с.13).

Вказаним наказом передбачалося здійснити повний розрахунок з ОСОБА_1 згідно з вимогами чинного законодавства, а також виплатити їй грошову компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки в кількості 40 календарних днів за період роботи з 18.11.2009 р. по 17.11.2010 р.; в кількості 40 календарних днів за період роботи з 18.11.2010 р. по 17.11.2011 р.; в кількості 39 календарних днів за період роботи з 18.11.2011 р. по 05.11.2012 р. відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до статті 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" №95 ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Частиною 1 статті 94 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 надано тлумачення положень частини 2 статті 233 КЗпП України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці», згідно якого, під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині 2 статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Сумського кружного адміністративного суду від 29.03.2010р. у справі №2-а-637/10/1870 на користь ОСОБА_1 стягнуто з Сумської митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення 17 листопада 2009 року по день винесення судом постанови про поновлення на роботі в сумі 11581 грн. 57 коп.

Вказана сума була повністю виплачена позивачці згідно платіжного доручення Сумської митниці №1201 від 17.07.2012 р. 2318,24 грн. та згідно платіжного доручення Сумської митниці № 1908 від 05.11.2012 р. 10499,71 грн. (з урахуванням утриманих податків та внесків) (а.с.157, 158).

Також, при звільненні ОСОБА_1 з роботи 05.11.2012р., їй було виплачено 76,06 грн. фактичного заробітку за робочий день 05.11.2012р. та 4434,73грн. компенсації за невикористану відпустку.

03 лютого 2015 року Сумським окружним адміністративним судом було прийнято постанову по справі № 818/25/15, згідно якої на користь ОСОБА_1 стягнуто з Сумської митниці ДФС середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду про поновлення на посаді від 29 березня 2010 року по справі № 2а-637/10/1870 за період з 30 березня 2010 року по 05 листопада 2012 року в загальній сумі 77149,7 грн.

На думку ОСОБА_1, крім вказаних виплат, відповідач зобов'язаний виплатити їй суми премій з нагоди дня незалежності України, Дня митної служби України (25 червня), Міжнародного жіночого дня 8 березня за періоди роботи з 18.11.2009 р. по 05.11.2012 р., матеріальну допомогу, невиплачену частину компенсації за відпустки, середній заробіток за затримку виплати всіх сум при розрахунку, моральну шкоду в сумі 5000грн., нарахувавши при цьому індексацію та компенсацію.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд враховує наступне.

За приписами п.5.1 Положення про преміювання посадових осіб та працівників митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 13.03.2008 р. №225, посадовим особам та працівникам митної служби на підставі окремих наказів митних органів, спеціалізованих митних установ і організацій можуть виплачуватися премії та грошові винагороди, які мають одноразовий характер. До них належать: винагороди за підсумками роботи за рік; премії за виконання особливо важливих завдань; одноразові заохочення, непов'язані з конкретними результатами праці (наприклад, до ювілейних і пам'ятних дат, з нагоди державних, професійних свят).

Отже, виплата заохочень працівникам митниці з нагоди дня незалежності України, Дня митної служби України, Міжнародного жіночого дня 8 березня є правом, а не обов'язком начальника Сумської митниці. Тобто, у начальника Сумської митниці не було обов'язку виплачувати кожному працівнику Сумської митниці заохочення з нагоди дня незалежності України, Дня митної служби України, Міжнародного жіночого дня 8 березня.

Згідно п.4.1. Положення про надання матеріальної допомоги посадовим особам і працівникам митної служби, затвердженого наказом Державної митної служби України від 25.03.2008 р. №266 (чинний у період 26.03.2008 р. - 01.10.2012 р.), матеріальна допомога на оздоровлення виплачується при наданні щорічної відпустки - один раз на рік. У разі перенесення щорічної відпустки на наступний рік допомога на оздоровлення не виплачується. У разі виплати компенсації за невикористану відпустку допомога на оздоровлення не компенсується і не виплачується.

Також, відповідно до п.3.2 Положення про надання матеріальної допомоги посадовим особам і працівникам митної служби, затвердженого наказом Державної митної служби України від 01.10.2012 р. №509, допомога на оздоровлення виплачується тільки при наданні щорічної відпустки. Протягом календарного року допомога на оздоровлення виплачується лише один раз та її виплата не пов'язана з періодом роботи, за який надається щорічна відпустка. У разі, якщо протягом року посадовій особі чи працівнику не надано щорічної відпустки, або здійснено виплату компенсації за невикористану відпустку при звільненні, допомога на оздоровлення не виплачується.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 за періоди роботи з 18.11.2009 р. по 17.11.2010 р., з 18.11.2010 р. по 17.11.2011 р. , з 18.11.2011 р. по 05.11.2012 р. не перебувала у щорічній відпустці, за ці періоди роботи їй виплачена грошова компенсація за невикористану частину щорічної відпустки (п.2.2. наказу Сумської митниці від 05.11.2012 р. №921-к), то відповідно до вказаних вимог Положень, вона не має права на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення.

Згідно з п.4.2. Положення про надання матеріальної допомоги посадовим особам і працівникам митної служби, затвердженого наказом Державної митної служби України від 25.03.2008 р. №266 (чинного з 26.03.2008 р. до 01.10.2012 р.), матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається посадовим особам та іншим працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ і організацій, яким присвоюються спеціальні звання, якщо вони пропрацювали в митній службі протягом поточного року не менше шести місяців, у такому порядку:

Директорам департаментів, начальникам управлінь, самостійних відділів (секторів) центрального апарату; керівникам митних органів, спеціалізованих митних установ і організацій на підставі рішення Голови Служби відповідно до поданої заяви.

Заступникам директорів департаментів, начальників управлінь центрального апарату; заступникам керівників митних органів, спеціалізованих митних установ і організацій на підставі рішення Голови Служби відповідно до поданої заяви і клопотання безпосереднього керівника.

Начальникам служб митних органів, спеціалізованих митних установ на підставі дозволу керівника митного органу, спеціалізованої митної установи і клопотання заступника керівника (згідно з функціональними повноваженнями).

Пунктом 4.2.4 вказаного Положення передбачено, що усім іншим посадовим особам митних органів, іншим працівникам митних органів, спеціалізованих митних установ і організацій, яким присвоюються спеціальні звання, при наданні основної частини щорічної відпустки тривалістю не менше 14 календарних днів, як правило, одночасно з наданням допомоги на оздоровлення, за клопотанням безпосереднього керівника.

Відповідно до п.4.5 вказаного Положення, якщо матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не була отримана посадовою особою відповідно до п.4.2.4 при виході в щорічну відпустку, вона може бути виплачена протягом поточного року на підставі заяви посадової особи з клопотанням безпосереднього керівника на ім'я Голови Служби, керівника митного органу, спеціалізованої митної установи або організації.

Отже, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань працівникам митниці, які не перебували у основній частині щорічної відпустки, була правом, а не обов'язком начальника Сумської митниці, а тому у начальника Сумської митниці не було обов'язку виплачувати кожному працівнику Сумської митниці, який не перебував у основній частині щорічної відпустки, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань.

Крім того, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується протягом поточного року на підставі заяви посадової особи.

Також, згідно п.3.3 Положення про надання матеріальної допомоги посадовим особам і працівникам митної служби, затвердженого наказом Державної митної служби України від 01.10.2012р. №509, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається посадовим особам та іншим працівникам митної служби, яким присвоюються спеціальні звання, якщо вони пропрацювали в митній службі не менше шести місяців, у такому порядку:

керівникам митних органів, митної організації, керівникам самостійних структурних підрозділів апарату Держмитслужби України - на підставі рішення Голови Служби чи першого заступника Голови Служби відповідно до поданої заяви або при наданні щорічної відпустки;

іншим посадовим особам апарату Держмитслужби України, митних органів, іншим працівникам митних органів, митної організації, яким присвоюються спеціальні звання:

відповідно до поданої заяви за клопотанням безпосереднього керівника за рішенням Голови Служби чи першого заступника Голови Служби - для посадових осіб апарату Держмитслужби України; за рішенням керівника митного органу, митної організації - для посадових осіб та працівників, яким присвоюються спеціальні звання митних органів, митної організації;

або при наданні щорічної відпустки у разі наявності коштів на зазначені цілі на рахунку митного органу, організації.

Тобто, у відповідності до вказаного Положення, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань працівникам митниці, які не йдуть у щорічну відпустку, була правом, а не обов'язком начальника Сумської митниці. Тому у начальника Сумської митниці не було обов'язку виплачувати кожному працівнику Сумської митниці, який не йде у щорічну відпустку, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про виплату їй компенсації за невикористану відпустку, суд зазначає, що 05.11.2012р. така компенсація в сумі 4434,73 грн. позивачці була виплачена.

Проте, ОСОБА_1 не згодна з розміром середнього заробітку, виходячи з якого їй виплачувалася компенсація за відпустки.

Суд зазначає, що обчислення середньої заробітної плати встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, згідно якої затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Судом встановлено, що виплата компенсації за невикористані відпустки ОСОБА_1 була здійснена відповідачем 05.11.2012р. в сумі 4434,73 грн.

При цьому враховувалося, що у період з 18.11.2009р. по 04.11.2012р. позивачка в Сумській митниці не працювала.

За приписами абзацу 4 пункту 2 Порядку №100, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до останнього (третього) абзацу пункту 4 Порядку, в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Враховуючи, що місячний оклад головного інспектора з охорони праці Сумської митниці ОСОБА_1 складав 1118 грн., а загальна кількість днів невикористаних відпусток складає 119 днів, то відповідачем обґрунтовано виплачено позивачці компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4434,73 грн.

Щодо вимог позивачки про стягнення середнього заробітку у розмірі 113775,20 грн. за період з 05.11.2012 р. до 15.04.2015 р. за затримку виплати усіх належних сум при звільненні 05.11.2012 р. суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Стаття 117 КЗпП України застосовується в разі несвоєчасної виплати належних працівникові сум незалежно від наявності його клопотання про їх виплату.

В судовому засіданні встановлено, що несвоєчасна виплата належних ОСОБА_1 сум відсутня, а тому підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку на підставі ч.1 ст. 117 КЗпП України не вбачається.

Вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є не обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 237-1 Кодексу законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення прав позивачки в частині несвоєчасної виплати сум премій з нагоди дня незалежності України, Дня митної служби України (25 червня), Міжнародного жіночого дня 8 березня за періоди роботи з 18.11.2009р. по 05.11.2012р., матеріальної допомоги, частини компенсації за відпустки, у суду відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про стягнення невиплачених премій з нагоди Дня незалежності України, Дня митної служби України, Міжнародного жіночого дня 8 Березня в сумі 5100 грн., невиплаченої матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення за період з 30.03.2010 року по 05.11.2012 року, середнього заробітку у розмірі 113775,20 грн. за період з 05.11.2012 року по 15.04.2015 року за затримку належних виплат при звільненні, компенсації за невикористані відпустки в сумі 17544,57 грн., з компенсацією та індексацією, моральної шкоди в сумі 5000 грн. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про стягнення невиплачених премій з нагоди Дня незалежності України, Дня митної служби України, Міжнародного жіночого дня 8 Березня в сумі 5100 грн., невиплаченої матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення за період з 30.03.2010 року по 05.11.2012 року, середнього заробітку у розмірі 113775,20 грн. за період з 05.11.2012 року по 15.04.2015 року за затримку належних виплат при звільненні, компенсації за невикористані відпустки в сумі 17544,57 грн., з компенсацією та індексацією, моральної шкоди в сумі 5000 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови складено 20 квітня 2015 року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар