Справа № 826/3236/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2015 року № 826/3236/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Гарника К.Ю., суддів Добрівської Н.А., Катющенка В.П., при секретарі судового засідання Непомнящій А.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "Виробниче об'єднання "Габіони захід Україна"
до Державної казначейської служби України
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Виробниче об'єднання «Габіони захід Україна» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

- визнати бездіяльність Державної казначейської служби України () щодо невиконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року, а саме - не перерахування на користь ПП «ВО Габіони захід Україна» грошових коштів у сумі 775 873,2 грн. протиправною;

- зобов'язати Державну казначейську службу України () вчинити дії на виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року, а саме - перерахувати на користь ПП «ВО Габіони захід Україна» (, р/р в АТ «РайфайзенБанкАваль», МФО 380805) грошові коштів у сумі 775 873,2 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/3236/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 31 березня 2015 року.

У судовому засіданні 31 березня 2015 року представники позивача підтримали адміністративний позов, просили задовольнити його повністю.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи неявку представника відповідача, керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заперечення відповідача надані через канцелярію суду 14 квітня 2015 року, про що міститься відповідна відмітка вхідної кореспонденції.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2012 року по справі № 5010/1328/2012-3/88 за позовом Приватного підприємства «Виробниче об'єднання «Габіони захід Україна» до Відділу регіонального розвиту, містобудування і архітектури Косівської районної державної адміністрації стягнуто з Відділу регіонального розвиту, містобудування і архітектури Косівської районної державної адміністрації на користь Приватного підприємства «Виробниче об'єднання «Габіони захід Україна» заборгованість за виконання робіт щодо ліквідації наслідків стихійного лиха (повені), що сталося 23-27 липня 2008 року, передбачених договорами підряду № 114-С від 10 вересня 2008 року та № 165-С від 25 вересня 2008 року, в розмірі 775873,20 грн.

Вказане судове рішення набрало законної сили 03 січня 2013 року.

10 січня 2013 року на виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2012 року по справі № 5010/1328/2012-3/88 судом 1-ї інстанції по справі було видано наказ № 66.

08 квітня 2013 року ПП «ВО Габіони захід Україна» звернулось до Управління державного казначейства у Косівському районі Івано-Франківської області із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2013 року № 66.

За результатом розгляду заяви позивача, листом Управління державного казначейства у Косівському районі Івано-Франківської області від 06 листопада 2013 року № 2-03/1352 повідомлено про направлення наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2013 року № 66 до Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, оскільки відповідно до листів Відділу регіонального розвиту, містобудування і архітектури Косівської районної державної адміністрації, дані кошти не передбачені у районному бюджеті на 2013 рік на погашення заборгованості за виконані роботи.

Згідно листа Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області від 20 листопада 2013 року № 16-12/366-6960, наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2013 року № 66 на виконання пункту 33 постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 направлений 10 червня 2013 року до Державної казначейської служби України.

В свою чергу, Державна казначейська служба України повідомила позивача про неможливість виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року, у зв'язку з недостатністю коштів на 2015 рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою».

На думку позивача, така бездіяльність Державної казначейської служби України є протиправною, оскільки відповідачем не виконано усіх дій, передбачених чинним законодавством, спрямованих на виконання судового наказу щодо позивача, зокрема, на переконання позивача, виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2013 року № 66 повинно здійснюватись за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів в порядку, визначеному розділом 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року.

Заперечення відповідача мотивовані тим, що Державною казначейською службою України прийнято до виконання наказ Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року та вживаються заходи щодо виконання судового рішення на користь позивача із дотриманням принципу черговості. Також, відповідач зазначає, що наказ Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року буде виконаний в порядку черговості. На підтвердження позиції, відповідачем надано витяг з електронної бази щодо виконання судових рішень, згідно якого наказ Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року підлягає виконанню в порядку черговості за № 7555.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2).

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України обов'язковість рішень суду зазначена однією з основних засад судочинства.

У свою чергу, як наголосив Європейський суд з прав людини у рішеннях, ухвалених 10 липня 2008 року у справі "Абрамов проти України" та 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії", відсутність коштів не є виправданням для держави в разі невиконання нею рішення суду або в разі значних затримок у виконанні такого рішення.

У частині 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 25 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначений у Порядку, затвердженому постановою КМ України від 3 серпня 2011 року № 845.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (п. 3 Порядку № 845).

Згідно з п. 6 Порядку № 845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб пакет документів, визначений цим пунктом.

Аналізуючи наведене у сукупності, колегія суддів дійшла до наступних висновків:

- враховуючи обов'язковість виконання судових рішень, які набрали законної сили, на всій території України та вимоги Порядку № 845 Казначейство зобов'язано виконувати виконавчі листи та накази, за якими підлягають стягненню кошти з державного чи місцевого бюджету України;

- відсутність відповідних бюджетних призначень не може бути підставою для залишення виконавчого листа (наказу суду) без виконання.

В даному випадку, враховуючи викладене, а також те, що правильність складання і подання до органів Казначейства відповідної заяви та наказу не заперечується відповідачем, колегія суддів приходить до висновку, що Казначейство зобов'язано у встановлені строки виконати рішення суду.

Бюджетним кодексом України встановлено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконуються виключно Державною казначейською службою України (пункт 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення").

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний Орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким, чином виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 10 січня 2013 року № 66 повинно виконуватись за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, в порядку, визначеному розділом 6 Порядку.

Пунктом 48 Порядку № 845 та частини 4 статті 3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Відповідно до пункту 49 Порядку № 845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що наказ Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року перебуває на виконанні в органах казначейської служби з квітня 2013 року, зокрема, 10 червня 2013 року зазначений наказ переданий відповідачу на виконання.

Станом на момент звернення позивача до суду минуло більш ніж три місяці, а тому враховуючи відсутність доказів виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року, колегія суддів вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.

Також, колегія суддів наголошує, що посилання відповідача на перебування на виконанні судових рішень на загальну суму 151,58 млн. грн. та відсутність коштів не є виправданням для держави та для відповідача в разі невиконання нею рішення суду або в разі значних затримок у виконанні такого рішення.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії на виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року, а саме - перерахувати на користь ПП «ВО Габіони захід Україна» (, р/р в АТ «РайфайзенБанкАваль», МФО 380805) грошові коштів у сумі 775 873,2 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до п. 17 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього порядку.

В пункті 16 Порядку зазначено, що органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів: для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів; що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії; що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами; що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти; що надійшли в інший установлений законодавством спосіб; з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку".

Згідно з пунктом 47 Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

В пункті 48 Порядку № 845 визначений строк на безспірне списання коштів, та зазначено: "для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей".

Враховуючи, що відповідачем не поставлено під сумнів правильність подання необхідних документів до Казначейства для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів безспірного списання коштів державного бюджету на рахунки позивача, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом зобов'язання Державної казначейської служби України вчинити дії, передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. N 45), спрямовані на виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року.

При цьому суд зазначає, що втручання у даному випадку у дискреційні повноваження відповідача, як суб'єкта владних повноважень, є виправданим, оскільки відсутній інший дієвий спосіб захисту порушеного права, та враховує, що у межах спірних правовідносин відповідачами не доведено існування законних та обґрунтованих підстав для не виконання рішення суду.

Також, колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано доказів звернення до Міністерства фінансів України із пропозицією щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість спірних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного підприємства «Виробниче об'єднання «Габіони захід Україна» підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Приватного підприємства «Виробниче об'єднання «Габіони захід Україна» задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України () щодо невиконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року.

3. Зобов'язати Державну казначейську службу України вчинити дії, передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. N 45), спрямовані на виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 66 від 10 січня 2013 року.

4. В решті вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь Приватного підприємства «Виробниче об'єднання «Габіони захід Україна» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя К.Ю. Гарник

Судді Н.А. Добрівська

В.П. Катющенко