Справа № 2а-1970/1960/12
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Справа № 125094/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року в справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2012 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25 квітня 2012 року № 23/12.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що на момент проведення перевірки жодні будівельні роботи на об'єкті не здійснювались. Ні у акті дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 24 квітня 2012 року, ні у протоколі про правопорушення у сфері містобудування від 24 квітня 2012 року не вказано, які саме будівельні роботи виконуються із порушеннями, який об'єм та стадія виконання цих робіт.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 25 квітня 2012 року № 23/12.

Зазначену постанову мотивовано тим, що висновок відповідача про початок будівельних робіт є помилковим та таким, що ґрунтується на розміщенні будівельного крану на сусідній із належною забудовнику суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 земельній ділянці. Будівельні роботи не розпочинались.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що позивачем без першочергових підготовчих робіт (огородження будівельного майданчика) розпочато роботи з влаштування будівельної техніки (встановлення крана), що є однією із стадій виконання будівельних робіт. Судом першої інстанції взято до уваги неналежні докази щодо фіксації об'єкта будівництва.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, на підставі звернення керуючого ТЄУ УПЦ КП та голови ОСББ «Острозького 23», у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства під час будівництва будівель по АДРЕСА_1.

Перевірку проведено 24 квітня 2012 року головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Мечельбеєм В. Г. з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правці па запроектованому об'єкті будівництва центру здоров'я на підставі наказу від 23 квітня 2012 року № 111 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області та направлення № 189 на здійснення позапланової перевірки правомірності будівництва за адресою АДРЕСА_1.

За наслідками проведеної перевірки 24 квітня 2012 року складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, відповідно до якого здійснено перевірку будівництва центру здоров'я за адресою АДРЕСА_1.

Актом перевірки встановлено, що будівництво здійснюється СПД ФО ОСОБА_1 на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області 22 серпня 2011 року за № ТП 5. Дане будівництво передбачено проектною документацією розробленою ТОНАСАУ ТКТВН «Тернопільархпроект» на замовлення СПД ОСОБА_2 На об'єкті відсутнє огородження будівельного майданчика, що передбачено вимогами державних будівельних норм та правил, а саме ГОСТ 23407-78, відсутній інформаційний стенд об'єкту будівництва чим порушено вимоги п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельник робіт», відсутній журнал авторського нагляду та загальний журнал робіт, відсутній проект організації робіт.

Крім того, складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким встановлено, що будівельні роботи розпочато без огородження будівельного майданчика, відсутній інформаційний стенд будівництва.

За результатами розгляду протоколу в присутності порушника 25 квітня 2012 року, у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», розглянуто справу про вчинене підрядником будівництва правопорушення у сфері містобудівної діяльності та винесено постанову № 23/12, якою позивача, як підрядника, що виконує будівельні роботи із зазначеними порушеннями, притягнуло до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 49 230 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності оскаржуваної постанови вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що санкції передбачені згаданою нормою може бути застосовано до відповідного суб'єкта лише у випадку фактичного здійснення останнім будівельних робіт із певними порушеннями.

Дані на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність правопорушення фіксуються у службовому документі уповноваженої посадової особи - протоколі про правопорушення.

Тобто, для притягнення суб'єкта містобудування до відповідальності на підставі п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у протоколі про правопорушення повинно бути зафіксовано як порушення будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень, так і факт виконання таким суб'єктом будівельних робіт.

У протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24 квітня 2012 року вказано, що будівельні роботи розпочато без огородження будівельного майданчика, відсутній інформаційний стенд будівництва.

На думку суду апеляційної інстанції, лише констатація відповідачем факту початку будівельних робіт без зазначення обставин, що такий факт підтверджують, є неналежною фіксацією порушення у сфері містобудівної діяльності, що перешкоджає застосуванню результатів такої фіксації для прийняття відповідних рішень.

Суд апеляційної вважає за необхідне наголосити, що, відповідно до пп. 11 п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо - та відеотехніки.

В даному випадку дій щодо фіксування процесу проведення перевірки відповідачем не здійснювалось.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що акт перевірки не є належним доказом допущення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що, в свою чергу, вказує на незаконність постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Судом першої інстанції зроблено висновок, який став підставою для задоволення позовних вимог, що будівельні роботи не розпочато, оскільки будівельний кран розміщено на сусідній земельній ділянці.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 8 КАС України адміністративний суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року Європейським Судом з прав людини вказано, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, постанову суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області - задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 травня 2012 року в справі № 2а-1960/12/1970 змінити в частині мотивів задоволення адміністративного позову, а в решті - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей