Справа № 305/2388/14-а
Суддя: Бліщ О. Б.
Дата ухвалення: 2015-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/2388/14-а
Провадження по справі 2-а/305/4/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 старшого лейтенанта міліції Летичівського ВДАІ Хмельницької області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 старшого лейтенанта міліції Летичівського ВДАІ Хмельницької області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою серії ПС1 № 538717 від 12 листопада 2014 року в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 800 гривень за порушення, передбачене ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що 12 листопада 2014 року о 16 го. 50 хв. в смт. Летичів по вул. 50 річчя Жовтня керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 Напрямки руху по смугах та не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак висновок інспектора, що ним було вчинене правопорушення є хибним. Інспектор вказав, що за дане порушення передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП. В даній статті вказано: керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не предявили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, талона до нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, а у випадках, передбачених законодавством, належно оформленого дорожнього (маршрутного) листа або документів на вантаж, що перевозиться, ліцензійної картки на транспортний засіб, а так само поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка), - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто адміністративна відповідальність за даною статтею настає лише у тому випадку, якщо він не передав чи не предявив договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у випадках передбачених законодавством України. А такі випадки передбачені Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 2 статті 21 даного закону, контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, Державтоінспекцією МВС України під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Даною нормою передбачено лише чотири випадки, коли інспектор має право витребувати, а водій зобовязаний пред"явити страховий поліс. В даному випадку він керував автомобілем на автодорозі і порушень Правил дорожнього руху України не допускав, не створював дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) або ж участі не брав, оскільки ДТП не було. Закони в Україні мають вищу юридичну силу над будь-якими нормативно-правовими актами України. Отже, знаючи дану норму закону, він правомірно відмовився надавати інспектору страховий поліс для перевірки. Статтею 16 Закону України Про дорожній рух передбачено, що водій зобовязаний мати при собі та на вимогу працівників міліції передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться (крім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних некомерційних цілях), а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Неправомірність дій інспектора підтверджується також самими протоколом серії АВ2 № 322303 від 12 листопада 2014 р. та постановою серії ПС1 № 538717 від 12 листопада 2014р., у якій не вказано законних підстав для зупинки керованого ним транспортного засобу та перевірки наявності чинного полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виходячи з вище викладених положень законів ненадання ним договору страхування інспектору не являється адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 статті 126 КУпАП, а дії інспектора в даному випадку є незаконними. Оскільки інспектор Іванюда А.В. здійснив зупинку керованого ним автомобіля та перевірку наявності полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів без передбачених ч. 2 ст. 21 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підстав, то його постанова про накладення штрафу в розмірі 800 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП є протиправною і підлягає скасуванню.

Позивач, ОСОБА_3, в судове засідання не з"явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 старший лейтенант міліції Летичівського ВДАІ Хмельницької області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин у судове засідання, повторно не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив, заперечень суду не надав, тому на підставі ч.4 ст.128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку.

З частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягається водій, за, те що не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 322303 від 12 листопада 2014 року та постанови серії ПС1 № 538717 від 12 листопада 2014 року, ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 800 гривень за ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що він 12 листопада 2014 року о 16 го. 50 хв. в смт. Летичів по вул.. 50 річчя Жовтня керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 Напрямки руху по смугах та не мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам позивач заперечив факт порушення правил дорожнього руху, оскільки працівник ДАІ всебічно, повно та об'єктивно не з'ясував обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані.

При цьому пунктом 1.6 Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року Про організацію роботи підрозділів ДАІ вказано на необхідність виключення випадків складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР України (фото, -відео матеріалів, показів свідків тощо). Жодного з цих доказів при розгляді адміністративної справи відносно позивача не має.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідач не надав суду заперечень, жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача, не подав до суду всі наявні у них документи та матеріали, що підтверджують вчинення позивачем ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому встановити в суді правомірність прийнятого відповідачем рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення неможливо, суд вважає, що постанова про накладення на відповідача адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

На підставі ст. 94 КАС України, судові витрати по даній справі слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись статтями 9, 11, 12, 17, 70, 71, 99, 128, 159-163 КАС України, ч.1 ст.126, ст.ст. 251, 280, 283, 287, п.3 ч.1 ст. 288, ст.289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №538717 від 12 листопада 2014 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.