Справа № 804/12930/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2015р. м. Київ К/800/68371/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

секретаря Коцюрби В.М.

за участю представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Дніпровець" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року у справі №804/12930/14 за позовом ОСОБА_1 до Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа публічне акціонерне товариство "Дніпровець" про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа публічне акціонерне товариство "Дніпровець", в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 19.09.2012 р. №833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству "Дніпровець".

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірним розпорядженням затверджена технічна документація із землеустрою третій особі щодо складання документів, які посвідчують право на земельні ділянки, в тому числі, на земельні ділянки, надані позивачу у приватну власність у 1999 р., відповідно Державного акту на право власності на землю. Вказане розпорядження порушує його права власника на користування, володіння, розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року скасоване рішення суду першої інстанції, заявлений позов задоволений. Визнане протиправним та скасоване розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 19.09.2012 року №833-р-12.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції публічне акціонерне товариство "Дніпровець" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 19.05.1999 року має на праві власності земельну ділянку загальною площею 5,6683 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради та виділена йому для товарного сільськогосподарського виробництва.

Головою Петриківської районної державної адміністрації 19.09.2012 року було прийняте розпорядження за №833-р-12, яким затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки". Як зазначено у даному розпорядженні, воно видавалося на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012р. у справі №2а/0470/4316/12, приписів статті 17, пункту "б" статті 186 Земельного кодексу України, пункту "е" частини 2 статті 25, статей 35, 56 Закону України "Про землеустрій", статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

Однак, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2014 року, була скасована постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 року у справі №2а/0470/4316/12, на підставі якого видавалося спірне розпорядження.

Згідно довідки відділу Держземагенства у Петриківському районі Дніпропетровської області від 03.09.2014р. №1387, виданої на підставі даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка, яка належать позивачу відповідно Державного акту від 19.05.1999р. №181 також обліковується на праві власності і за ПАТ "Дніпровець" на підставі Державних актів серії НОМЕР_1 від 04.10.2012р. та серії НОМЕР_2 від 04.10.2012р., які видані на виконання розпорядження Петриківської РДА від 19.09.2012 року № 833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки Сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству "Дніпровець" та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 року.

Визнання протиправним та скасування розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 19.09.2012 року № 833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки Сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству "Дніпровець" ( на даний час - ПАТ "Дніпровець") є предметом судового розгляду по даній справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що оскаржуване розпорядження від 19.09.2012р. №833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству "Дніпровець" (на даний час - ПАТ "Дніпровець") не встановлює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов'язків позивача та не породжує у нього будь-яких вимог, які є обов'язковими до виконання позивачем, а тому дане розпорядження не може бути предметом судового розгляду; не надано жодних доказів того, що спірним розпорядженням порушені права та обов'язки ОСОБА_1 щодо користування земельною ділянкою, яка належить йому на праві власності згідно з Державним актом від 19.05.1999р., не надано також і доказів, які б свідчили про вилучення у позивача вказаної земельної ділянки із користування на підставі оскаржуваного розпорядження. Згідно даних Державного земельного кадастру земельні ділянки, які належать позивачу згідно Державного акту від 19.05.1999р. № 181, одночасно обліковуються на праві власності за ПАТ "Дніпровець" на підставі державних актів серії НОМЕР_1 від 04.10.2012р. та серії НОМЕР_2 від 04.10.2012р.. Суд прийшов до висновку про існування двох Державних актів на право власності на одну і ту ж саму земельну ділянку за позивачем та ПАТ "Дніпровець", а тому захист порушеного права позивача щодо користування, володіння та розпорядження землею може бути вирішено шляхом оскарження Державних актів на право власності на землю, які і є рішеннями, що породжують будь-які правові наслідки у позивача та у ПАТ "Дніпровець".

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні послався на ті обставини, що оскаржуваним розпорядженням затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ПАТ "Дніпровець", які попередньо не виділялися Товариству ні рішенням органу місцевого самоврядування, ні розпорядженням Адміністрації, а які Товариство, за його ж заявою, отримало внаслідок цивільно-правової угоди (передачі громадянами права приватної власності на земельні ділянки в рахунок викупу своїх акцій). Оскаржуваним розпорядженням Петриківської РДА було зобов'язано відділ Держкомзему у Петриківському районі Дніпропетровської області внести зміни в земельно-кадастрові документи та забезпечити реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки і саме це стало підставою для видання ПАТ "Дніпровець" Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка уже належить на праві власності позивачу згідно з Державним актом на право власності на землю від 19.05.1999р., що свідчить про порушення конституційних прав позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи предметом спору є законність розпорядження Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 19.09.2012 р. №833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству "Дніпровець".

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб зобов'язано діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно спірного розпорядження при його прийнятті Петриківська РДА керувалася приписами статті 17, пункту "б" статті 186 Земельного кодексу України, пункту "е" частини 2 статті 25, статей 35, 56 Закону України "Про землеустрій", статті 21Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

В той же час, відповідно до змісту оскаржуваного розпорядження, ним, затверджена Книга I технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству "Дніпровець" (наразі - ПАТ "Дніпровець") для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Миколаївської селищної ради загальною площею 983,3141 га ріллі; затверджена Книга II технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ПАТ "Дніпровець" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Миколаївської селищної ради загальною площею 505,3520 га пасовищ; затверджена Книга I технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ПАТ "Дніпровець" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Курильської селищної ради загальною площею 189,8872 га пасовищ; затверджена Книга II технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ПАТ "Дніпровець" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Курильської селищної ради загальною площею 505,3520 га. ріллі; затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ПАТ "Дніпровець" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Єлізаветівської сільської ради загальною площею 56,7517 га ріллі та зобов'язано відділ Держкомзему у Петриківському районі Дніпропетровської області внести зміни в земельно-кадастрові документи та забезпечити реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки.

Виходячи з наведеного оскаржуваним розпорядженням затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ПАТ "Дніпровець", які попередньо не виділялися Товариству ні рішенням органу місцевого самоврядування, ні розпорядженням Адміністрації, а які Товариство, за його ж заявою, отримало внаслідок цивільно-правової угоди (передачі громадянами права приватної власності на земельні ділянки в рахунок викупу своїх акцій).

Отже, посилання відповідача на приписи вказаний статей, як на правомірність прийнятого рішення, не є коректним, оскільки положення вказаних статей аж ніяк не підтверджують наявність повноважень Петриківської РДА для його прийняття, з огляду на сутність спірних правовідносин та обставин, на вирішення яких воно приймалось.

Вищевказані положення законодавчих норм фактично регламентують повноваження відповідача щодо розпорядження землями державної власності, або вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону (ст. 17 ЗК України), затвердження проектів створення нових землеволодінь і землекористувань (пункт "б" ст. 186 ЗК України та пункт "е" ч.2 ст.25 Закону України "Про землеустрій".

Згідно обставин справи предметом цього спору є незгода позивача з діями РДА щодо затвердження розробленого ПАТ "Дніпровець" проекту землеустрою, у тому числі, і на земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 на праві власності, на яку, за позицією ПАТ "Дніпровець", вони набули право власності на підставі цивільно-правової угоди (передачі права приватної власності на земельні ділянки в рахунок викупу своїх акцій).

Судами також встановлено, що при апеляційному та касаційному перегляді справи №2а/0470/4316/12 за позовом ПАТ "Дніпровець" до Петриківської районної державної адміністрації про зобов'язання затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територіях Єлізаветівської, Курилівської, Миколаївської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, була скасована постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2012 року, якою, зокрема, була зобов'язана Петриківська райдержадміністрація вирішити питання щодо затвердження технічної документації на підставі оскаржуваного розпорядження №535-р-11 від 20.09.2011року.

Згідно пункту 2 цього Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка набувається у власність шляхом цивільно-правових угод без зміни її меж та цільового призначення. Тому, у разі належного оформлення угоди щодо створення ПАТ "Дніпровець" та передачі до статутного фонду земельних ділянок (виділених у натурі та з оформленими правами громадян) - здійснення землеустрою не вимагається.

Крім того, відповідач при прийнятті спірного розпорядження керувався пунктом "б" частини третьої статті 122 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ.

Однак, цим пунктом унормовано повноваження районних державних адміністрацій на їх території передавати земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування для ведення водного господарства, що ніяким чином не стосується даних спірних правовідносин.

Таким чином, за наявності вказаних обставин узаконення спірних прав на земельні ділянки, на які, за позицією ПАТ "Дніпровець" вони набули право власності на підставі цивільно-правової угоди (передачі права приватної власності на земельні ділянки в рахунок викупу своїх акцій), саме через рішення РДА, є неприпустимим.

Виходячи з встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та предмет спору Петриківська РДА не мала законодавчо визначених повноважень надавати дозвіл на інвентаризацію земельних ділянок та пропонувати ПАТ "Дніпровець" виготовляти технічну документацію з землеустрою, як наслідок, в подальшому Адміністрація не мала законодавчо визначених повноважень та підстав своїм розпорядженням затверджувати розроблену документацію.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції, що оскаржуване розпорядження від 19.09.2012 року № 833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству "Дніпровець" (на даний час - ПАТ "Дніпровець") не узгоджується з приписами частини 2 статті 19 Конституції України та частини 3 статті 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, оскаржуваним розпорядженням Петриківської РДА був зобов'язаний відділ Держкомзему у Петриківському районі Дніпропетровської області внести зміни в земельно-кадастрові документи та забезпечити реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки і саме це стало підставою для видання ПАТ "Дніпровець" Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка уже належить на праві власності позивачу згідно з Державним актом на право власності на землю від 19.05.1999р., який не скасований (довідка Держземагенстава на а.с.11, 69), що свідчить про порушення конституційних прав позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Крім того, апеляційний суд вірно зазначив, що саме по собі не заявлення вимоги про скасування отриманих Державних актів про право власності на землю одночасно з вимогою про скасування розпорядження Адміністрації, на підставі якого видавалися ці Державні акти, не може слугувати підставою для відмови у позові з огляду не невірно обраний спосіб захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. При цьому колегія суддів зазначає, що справа переглядається в межах касаційної скарни.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дніпровець" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: