Справа № 316/2054/14-а
Суддя: Курач І. В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/2054/14-а
Провадження № 2-а/316/2/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

в складі головуючого судді : Курач І.В.,

при секретарі : Демешко О.А.,

за участю прокурора : Гейло Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, міського голови м. Енергодар Наумичева Ігора Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління державної казначейської служби України у м. Енергодарі Запорізької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та за час затримки видачі трудової книжки, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 21.08.2014 року до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, міського голови м. Енергодара Наумічева Ігоря Миколайовича, про визнання протиправним та скасування рішення Енергодарської міської ради № 2 від 02.03.2012 року «Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1», поновлення на роботі, оплаті вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди ( а.с. 1 - 4).

Користуючись своїм правом, передбаченим ст. 51 КАС України, позовні вимоги уточнив та просив позовні вимоги, викладені в ч.4 адміністративного позову викласти в наступній редакції: Стягнути з Енергодарської міської ради, виконавчого комітету Енергодарської Міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 02.03.2012 року по 23.10.2014 року в сумі 193 045,05 грн., середню заробітну плату за час затримки видачі трудової книжки за період з 02.03.2012 року по 23.10.2014 року в сумі 193 045,05 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,0 грн.( а.с. 46).

В подальшому, користуючись своїм правом позовні вимоги уточнив ( а.с. 147-151) та остаточно просив: - визнати неправомірними дії виконавчого комітету Енергодарської міської ради щодо затримки повідомлення ОСОБА_1 про належні при звільненні суми кінцевого розрахунку, яке призвело до затримки розрахунку при звільненні; - стягнути з виконавчого комітету Енергодарської міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.03.2012 року по 12.02.2015рік в сумі 215 532,90 грн.; - визнати неправомірними дії виконавчого комітету Енергодарської міської ради щодо затримки видачі ОСОБА_1 трудової книжки; - стягнути з виконавчого комітету Енергодарської міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки видачі трудової книжки за період з 02.03.2012 року по 12.02.2015рік в сумі 215 532,90 грн., та моральну шкоду в сумі 60000,00 грн. ( а.с. 164-168).

Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Енергодарської міської ради від 16.06.2010 року № 27 він затверджений на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради. У відповідності з вказаним рішенням розпорядженням міського голови № 165-ос від 23.06.2010року з 24 червня 2010року він вважається таким, що став до роботи на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Після виборів нового складу міської ради рішенням Енергодарської міської ради від 15.11.2010 року №2 повторно затверджений заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та продовжив працювати у виконавчому комітеті.

В період з 14.02.2012 року по 05.03.2014 року він був ув'язнений і перебував у місцях позбавлення волі, а після звільнення перебуває на стаціонарному лікуванні.

Про свою хворобу повідомив роботодавця письмово 11 серпня 2014 року, у відповідь на що 18 серпня 2014 року одержав повідомлення про своє звільнення за угодою сторін з копією рішення міської ради від 02.03.2012 року №2 «Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1».

До серпня 2014 року з жодними документами про звільнення його не знайомили, трудову книжку не видавали і повідомлення про необхідність її одержання не направляли, у зв'язку з чим просить поновити строк звернення до суду.

Після звернення до суду 11.02.2015 року на адресу позивача надійшло рекомендоване поштове відправлення в якому містився лист виконавчого комітету від 27.01.2015 року № 01-01-51/0385. Даним листом позивача повідомлено про існування розпорядження від 02.03.2012 року № 107 - ос « Про кінцевий розрахунок з ОСОБА_1» та запрошено одержати трудову книжку у відділі кадрів. Після цього листа позивачем без зволікань було видано нотаріальну довіреність на отримання заробітної плати та трудової книжки батькові - ОСОБА_4, який отримав без зволікань заробітну плату та трудову книжку 12.02.2015 року. Дані обставини призвели до уточнення позовних вимог.

Інші позовні вимоги позивач вважає таким, що підлягають задоволенню, оскільки роботодавець не видав трудову книжку працівникові у день звільнення, не запропонував йому письмово отримати трудову книжку, в день звільнення не було здійснено розрахунку, не повідомлено про нараховані при звільненні суми.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність ( а.с. 26) та допустити в якості представника - ОСОБА_5.

Представник позивача, що діє на підставі довіреності - ОСОБА_5 ( а.с. 27) в судовому засіданні уточнені остаточно позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення відповідно до тексту уточнених позовних вимог ( а.с. 164-168). Просить задовольнити позовні вимоги.

Позиція представника виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області протягом розгляду справи змінювалась неодноразово ( а.с. 55) від розв'язання спору на розсуд суду з наданням письмових пояснень ( а.с. 55) до позиції про відмову позовних вимог з письмовими запереченнями ( а.с. 68-71).

В судовому засіданні представник виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області , що діє на підставі довіреності ОСОБА_6 ( а.с. 183), проти задоволення позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник Енергодарської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про залишення позову без розгляду ( а.с. 123,124), про відмову в задоволенні позову ( а.с. 126-128), в подальшому в судові засідання не з'являвся, належним чином повідомлявся про розгляд справи, про що свідчать підписи уповноважених осіб на поштових повідомленнях, та остаточно просить суд розглянути справу без участі представника Енергодарської міської ради, проти задоволення позову заперечує ( а.с 201-202).

Міський голова Наумичев І.М. в судове засідання не з'явився, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він особисто позивача не звільняв, розпорядження про звільнення не виносив, його звільнив колегіальний орган - міська рада, рішенням більшості голосів депутатів. Вказав що не заперечує проти поновлення порушених прав позивача якщо звільнення у такий спосіб суперечить закону, та просив розглядати справу за його відсутності ( а.с. 45). В подальшому в судові засідання не з'являвся, поштові повідомлення отримувались уповноваженими особами ( а.с. 159), заяв про перенесення розгляду справи не надходило.

Представник Управління Державної казначейської служби України у м. Енергодарі Запорізької області в судовому засіданні ОСОБА_7 ( а.с.163) в судовому засіданні зазначила, що казначейською службою права позивача не порушувались, обставинами справи вони не володіють, надані письмові пояснення ( а.с. 161).

Прокурор, який діє як представник інтересів держави на стороні відповідачів - Енергодарської міської ради та виконавчого комітету Енергодарської міської ради ( а.с. 119) проти задоволення уточнених позовних вимог заперечує, надав письмові пояснення ( а.с. 203-205).

Вислухавши доводи сторін, дослідив матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.03.2015 року ( а.с. 193) в задоволенні клопотання Енергодарської міської ради про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду відмовлено.

Судом встановлено, що рішенням Енергодарської міської ради від 16.06.2010 року № 27 позивач був затверджений на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ( а.с. 5).

У відповідності з вказаним рішенням розпорядженням міського голови № 165-ос від 23.06.2010року з 24 червня 2010року позивач вважається таким, що став до роботи на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування ( а.с. 6).

Після виборів нового складу міської ради рішенням Енергодарської міської ради від 15.11.2010 року №2 позивач був повторно затверджений заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та продовжив працювати у виконавчому комітеті ( а.с. 7).

В період з 14.02.2012 року по 05.03.2014 року позивач був ув'язнений і перебував у місцях позбавлення волі ( а.с. 8) на підставі вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2013 року ( а.с. 100-109).

Після звільнення позивач перебував на стаціонарному лікуванні ( а.с. 9).

Про свою хворобу позивач повідомив роботодавця письмово 11 серпня 2014 року ( а.с. 10) у відповідь на що 15 серпня 2014 року одержав повідомлення про своє звільнення за угодою сторін з копією рішення міської ради від 02.03.2012 року №2 «Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1» ( а.с. 12,13).

Згідно з записом в трудовій книжці позивач звільнений 02.03.2012 року на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України ( а.с. 61), на підставі заяви ( а.с. 63).

Трудову книжку позивача отримав представник за довіреністю - ОСОБА_4 ( а.с. 170) 12.02.2015 року ( а.с. 171). Представником позивача 12.02.2015 року також отриманий кінцевий розрахунок при звільненні в розмірі 9 067,04 грн. ( а.с. 173).

Судом з'ясовано, що в основу обгрунтувань по справі за уточненою позовною заявою позивачем покладено твердження стосовно неправомірності дій відповідачів, пов'язаних з несвоєчасною видачею йому трудової книжки після звільнення з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів та несвоєчасною виплатою йому розрахунку при звільненні.

Проте, з вказаними твердженнями не можна погодитись, у зв'язку з наступним.

Рішенням Енергодарської міської ради від 02.03.2012 № 3«Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_1» позивача звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін з урахуванням поданої ОСОБА_1 заяви про звільнення.

Суд звернув увагу на той факт, що п. 7 ч. 1 ст. 36 КЗпП України серед підстав для припинення трудового договору передбачено і таку підставу як набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість даної роботи.

Проте, незважаючи на вказану норму закону та наявність правових підстав для припинення з ОСОБА_1 трудових відносин у зв'язку з набранням законної сили вироком суду, відповідачами по справі було прийнято заяву ОСОБА_1 та надано йому можливість звільнитись із займаної посади за угодою сторін

Відповідно до умов трудового законодавства, працівнику після звільнення, має бути видана на руки трудова книжка та здійснений повний розрахунок.

ОСОБА_1 не було видано трудову книжку виключно з тих підстав, що останній перебував у місцях позбавлення волі та відповідачі були позбавлені можливості особисто видати йому трудову книжку, а направлення трудової книжки поштовою кореспонденцією суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.071993 № 58.

Проте, на адресу позивача направлено повідомлення про необхідність отримання трудової книжки у відділі кадрів Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету ( а.с. 125).

Отже, дії посадових осіб Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету щодо ненаправлення ОСОБА_1 трудової книжки поштовою кореспонденцією відповідають вимогам чинного законодавства та спрямовані на уникнення можливості втрати документу, який підтверджує трудовий стаж позивача.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання дій відповідачів в цій частині неправомірними та щодо необхідності стягнення середньої заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки є безпідставними та такими,що не підлягають задоволенню.

Безпідставним є і твердження позивача щодо необхідності стягнення з відповідачів середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.03.2012року по 12.02.2015рік, оскільки відповідно до розпорядження міського голови від 02.03.2012 року з позивачем в повному обсязі проведено кінцевий розрахунок при звільненні, які виплачені представникові позивача за першим зверненням.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів моральної шкоди.

Роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків

Пунктом 4 Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування такої шкоди, крім іншого, має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У позовній заяві ОСОБА_1 та долучених до неї матеріалах необґрунтовано розмір моральної шкоди, спричиненої відповідачами та взагалі не доведено факт спричинення позивачу моральної шкоди і наявність причинного зв'язку між діями відповідачів, які є логічним наслідком заподіяння позивачу будь-якої шкоди. Приймаючи до уваги вищевикладене, вимоги ОСОБА_1 не доведені та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.116, 117, 235 КЗпП України, ст.ст.159,160,161-163,181,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Енергодарської міської ради Запорізької області, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, міського голови м. Енергодар Наумичева Ігора Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління державної казначейської служби України у м. Енергодарі Запорізької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та за час затримки видачі трудової книжки, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І. В. Курач