Справа № 2-а-5196/11/0226
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-5196/11/0226

Головуючий у 1-й інстанції: Ковганич С.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

07 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2011 року позивач звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання бездіяльності протиправною; зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням підвищення пенсії на 200 % мінімальної пенсії за віком з 05.10.2010 року відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян; зобов'язання відповідача нараховувати підвищення до пенсії позивачу на 200 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції до 01.01.2006 року), відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян з наступним перерахунком її у зв'язку із встановленням більших розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян; зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 05.10.2010 року відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобов'язання відповідача нараховувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб", з урахуванням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, з наступним перерахунком її у зв'язку із встановленням більших розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян; зобов'язання відповідача виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 червня 2011 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача протиправними; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.11.2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум; надбавки до пенсії як інваліду війни ІІІ групи відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.11.2010 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 червня 2011 року як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути апеляційну скаргу без його участі, вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутнього учасника процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 8), та інвалідом війни ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату додаткової пенсії у розмірі, встановленому ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу вказана доплата виплачувалася частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України.

З огляду на те, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України відповідач неправомірно виплачував позивачу додаткову пенсію в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 50 зазначеного Закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов'язку нараховувати та сплачувати позивачу додаткову пенсію, передбачену ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку та виплати недоплаченої надбавки до пенсії ОСОБА_3 та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 надбавку до пенсії як інваліду війни ІІІ групи відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.11.2010 року, з врахуванням раніше виплачених сум, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції, чинній до 1 січня 2006 року) інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

1 січня 2006 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 5 жовтня 2005 року, згідно з яким частину 4 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в новій редакції, відповідно до якої інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вказані положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не змінювались, такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у встановленому законом порядку не визнавались.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, оскільки за змістом статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються, зокрема, інвалідам IІI групи - на 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період, починаючи з 01 січня 2006 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 червня 2011 року необхідно скасувати в частині задоволених позовних вимог про перерахунок пенсії з урахуванням підвищення до пенсії в розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України "про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про перерахунок пенсії скасувати в частині визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку та виплати недоплаченої надбавки до пенсії ОСОБА_3 протиправними та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 надбавку до пенсії як інваліду війни ІІІ групи відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.11.2010 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В решті постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 червня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 квітня 2015 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.