Справа № 826/17893/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання бездіяльності потиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів реагування, передбачених законодавством України, за результатами розгляду колективної скарги від 16.04.2014 №058/КО-134, а саме: невжиття уповноваженими працівниками Департаменту заходів державного контролю за додержанням правил комунального обслуговування та благоустрою, у тому числі прибудинкових територій стосовно стану утримання житлового будинку на АДРЕСА_1 та прибудинкової території, не склали акт обстеження стану утримання житлового будинку на АДРЕСА_1 та прибудинкової території, не вжили заходи реагування до порушників законодавства, а тому просила зобов'язати відповідачів здійснити відповідні заходи.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, власники квартир АДРЕСА_1, м. Києва, в тому числі і ОСОБА_3, звернулися до відповідача зі скаргою від 16.04.2014 №058/КО-134, в якій з посиланням на необґрунтованість дій посадових осіб Департаменту, просили:

1. зобов'язати уповноважених працівників Департаменту провести перевірку стану благоустрою та утримання житлового будинку по АДРЕСА_1 та прибудинкової території, а також додержання КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» (балансоутримувачем зазначеного житлового будинку) законодавства у сфері благоустрою щодо зазначеного будинку за їх зверненнями та за участю мешканців;

2. скласти акт, в якому зафіксувати всі порушення у сфері благоустрою, допущені директором КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» Вегерою В.О. при утриманні та обслуговуванні багатоквартирного багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_1 при улаштуванні благоустрою будинку та прибудинкової території;

3. скласти щодо директора КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» Вегери В.О. протокол про адміністративне правопорушення за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та припис про усунення порушень законодавства;

4. винести директору КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» Вегері В.О. припис з вимогою усунення порушень Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та законодавства про благоустрій: негайно відремонтувати непрацюючу систему організованого зовнішнього водовідводу житлового будинку; звільнити прибудинкову територію будинку від самочинно побудованих об'єктів: прибудови до головного фасаду житлового будинку, рампи та трьох піддашків до дворового фасаду, відновити відмостки будинку та асфальтове покриття прибудинкової території, відремонтувати під'їзд №1, на замоклих капітальних стінах головного та дворового фасадів будинку знищити плісеневі гриби, мох та дерева, які досягли 40 см і вище.

За результатом розгляду вищезазначеної скарги Департамент Листом від 18.04.2014 №058/2/2-058/Д-107-1314 просив голову Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації доручити відповідним службам спільно з власниками нежитлових приміщень зазначеного будинку провести роботи з асфальтування прибудинкової території, забезпечити належне водовідведення, виконати роботи по відновленню відкосу вздовж торця будинку АДРЕСА_1, провести інвентаризацію піддашків, прибудови (рампи), які влаштовані з боку дворового фасаду, щодо їхнього технічного стану та законності влаштування, а також в термін до 30.04.2014 року поінформувати гр. ОСОБА_3 та Департамент.

Листом від 14.05.2014 №058/2/2-058/КО-134-1508 з посиланням на положення розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 №121 «Про реалізацію районними в м. Києві державними адміністраціями окремих повноважень» Департаментом запропоновано голові Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надати доручення відповідним службам створити компетентну комісію для перевірки викладених фактів, вжити всіх можливих заходів для усунення виявлених недоліків та посилити контроль за роботою експлуатаційної організації щодо утримання будинку та прибудинкової території, а за результатами розгляду надати вичерпну відповідь заявникам та поінформувати Департамент.

Вважаючи вищезазначену відповідь на звернення необґрунтованою, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до листів від 18.04.2014 №058/2/2-058/Д-107-1314 та від 14.05.2014 №058/2/2-058/КО-134-1508, Департамент не тільки повідомляв позивача про рух розгляду скарги останнього, але й здійснював безпосередньо контроль за розглядом скарги, а відтак, вважає твердження позивача про бездіяльність Департаменту щодо невжиття заходів реагування, передбачених законодавством України при розгляді колективної скарги №058/КО-134 від 16.04.2014 безпідставними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Нормативно-правовим актом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та їх відновлення у разі порушення, є Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону №393 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Так, скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб (ч. 4 ст. 3 Закону №393).

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги частини дев'ятої цієї статті (ст. 19 Закону №393).

Відповідно до ст. 16 Закону №393 скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, скаргу ОСОБА_3 було розглянуто, про що її було повідомлено листами від 18.04.2014 №058/2/2-058/Д-107-1314 та від 14.05.2014 №058/2/2-058/КО-134-1508.

Натомість, позивач посилається на те, що Департаментом фактично не вирішено висвітлених у скарзі питань із зазначенням про порушення відповідачем приписів п.п. 4.6 та 4.10 Положення про Департамент, - з огляду на що колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Департамент житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.03.2012 №369 (далі - Положення №369) Департамент житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується голові Київської міської державної адміністрації, підзвітним та підконтрольним Київській міській раді, а з питань виконання функцій державної виконавчої влади Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України і Міністерству енергетики та вугільної промисловості України.

Основними завданнями Департаменту, серед іншого, є підвищення рівня та якості житлово-комунальних послуг, що надаються населенню міста, ритуальних послуг, забезпечення належного утримання та експлуатації житлового фонду і об'єктів житлово-комунального господарства міста (п. 4.6 Положення №369) та здійснення державного контролю за додержанням правил комунального обслуговування та благоустрою, у тому числі прибудинкових територій (п. 4.10 Положення №369).

Оскільки вимоги позивача стосувалися широкого кола питань Департамент у межах власних повноважень вжив всі можливі заходи для виконання вимог позивача, а саме: на замовлення КП «ЖЕО-110» Будівельною лабораторією КП «Київжитлоспецексплуатація» проведено обстеження та складено Акт від 16.05.2014 №184/92, яким підтверджується необхідність здійснення капітального ремонту; 20.05.2014 КП «Київжитлоспецексплуатація» здійснено огляд будинку, в ході якого виявлене можливе затікання стін через системи водовідводу покрівлі. Будинок включено до Адресного переліку з капітального ремонту покрівель житлових будинків у місті Києві в 2014 році та зазначено про необхідність визначення підрядної організації, яка усуне виявлені недоліки (лист від 21.05.2014). Голосіївською районною державною адміністрацією (листом від 26.05.2014 №100-3842) повідомлено позивача та Департамент про стан виконання вимог, зокрема, про те, що власника нежилих приміщень виконані роботи з ремонту вхідних груп до двох нежилих приміщень ( піддашки та рампу приведено до належного стану; на рампі встановлено огородження; роботи капітального характеру (фасаду, даху, сходових клітин, асфальтування прибудинкової території, від мостів, відкосу) будуть виконані згідно з міською програмою).

Крім того, як вбачається з листа КП «Дирекція з капітального будівництва та реконструкції» «Київбудреконструкція» від 26.11.2014 №247-1137 станом на 24.11.2014 роботи з утеплення фасаду виконані на 90% передбаченого в дефектному акті об'єму робіт, з капітального ремонту покрівлі - на 100%, з ремонту сходових клітин - на 90%.

Також, у відповідності до наявної у матеріалах справи копії, зокрема, листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 17.04.2014 №7/26-45/1704/05, т.в.о. начальника вказаної Інспекції зазначено, що перевіркою з виїздом на місце та на підставі наданих власником приміщення документів встановлено, що приміщення громадського призначення, вбудовані в житловий будинок (магазин) за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 експлуатується ТОВ «Серпанок Плюс» під торговий заклад та відповідає даним технічного паспорту Київського бюро технічної інвентаризації від 14.03.2013 року. На момент перевірки будівельні роботи не проводились, будівельники та будівельна техніка відсутні.

Слід також зазначити, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.10.2014 №1234 «Про уповноваження посадових осіб складати протоколи про адміністративні правопорушення» посадові особи Департаменту неуповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стосовно посилань апелянта на те, що фактично жодні роботи з благоустрою житлового будинку по АДРЕСА_1 проведені не були, а наявні в матеріалах справи акти обстеження та протоколи доручень сфальсифіковані, колегія суддів зазначає наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 ч. 1 КАСУ).

Згідно з ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 4 ст. 70 КАС України передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 89 КАСУ, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень апелянтом надано не було, - колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та, як наслідок, відсутність правових підстав до їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний тест ухвали виготовлено 28 квітня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.