Справа № 803/601/15-а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/601/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Луцьк» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліхтнер Бетон Луцьк" (далі - позивач, товариство, ТзОВ «Ліхтнер Бетон Луцьк») звернулося в суд з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, інспекція, Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 березня 2015 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням на товариство накладено штрафні санкції за здійснення торгівельної діяльності (оптова торгівля) через касу підприємства за готівкові кошти без придбання відповідного торгового патенту, а саме в періоди: з 01 березня 2009 року по 06 квітня 2009 року та з 01 квітня 2010 року по 31 березня 2011 року. Позивач вважає це рішення протиправним, оскільки товариство вчасно сплачувало вартість торгового патенту за період з 01 квітня 2010 року по 31 березня 2011 року. На підтвердження цих обставин надав відповідні платіжні доручення. З наведених підстав просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 березня 2015 року №.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак у заяві від 27 квітня 2015 року просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с.111).

Представник відповідача, суб'єкта владних повноважень, в письмових запереченнях від 15 квітня 2015 року проти задоволення адміністративного позову заперечив з тих підстав, що питання правомірності спірного рішення вирішувалося судами під час розгляду адміністративної справи №2а/0370/2377/11. Крім того, в ході проведення планової виїзної перевірки ТзОВ "Ліхтнер Бетон Луцьк" згідно касової книги було встановлено здійснення останнім торгівельної діяльності (оптова торгівля) через касу підприємства за готівкові кошти без придбання відповідного торгового патенту, а саме в періоди: з 01 березня 2009 року по 06 квітня 2009 року та з 01 квітня 2010 року по 31 березня 2011 року, що є порушенням статті 3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності". Відтак, застосування штрафу за виявлене порушення вважає правомірним та просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.103-104).

Крім того, представник податкового органу подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 27 квітня 2015 року у задоволенні клопотання представника відповідача було відмовлено.

В судове засідання представник інспекції не з'явився, проте у заяві від 27 квітня 2015 року просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с.114).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 27 квітня 2015 року судовий розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 11 травня 2011 року по 24 травня 2011 року працівниками Луцької об'єднаної державної податкової інспекції (правонаступником якої є Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області) була проведена планова виїзна перевірка ТзОВ «Ліхтнер Бетон Луцьк», за результатом якої був складений акт перевірки від 07 червня 2011 року №4654/23-2/35684017 (а.с.9-57).

У резолютивній частині акту податковим органом був зроблений висновок, що в порушення вимог статті 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» встановлено здійснення торгівельної діяльності (оптова торгівля) через касу підприємства за готівкові кошти без придбання відповідного торгового патенту, а саме в періоди: з 01 березня 2009 року по 06 квітня 2009 року та з 01 квітня 2010 року по 31 березня 2011 року (а.с.55).

На підставі акту перевірки Луцькою ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21 червня 2011 року № про застосування до товариства суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 8960 грн.

Вказане рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року у справі №2а/0370/2377/11, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 21 червня 2011 року № в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтнер Бетон Луцьк" суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

В іншій частині накладених штрафних санкцій (8 320,00 грн) суд зробив висновок про правомірність податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2011 року № (а.с.111).

У зв'язку із частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2011 року №, на підставі підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, Луцькою ОДПІ винесено нове податкове повідомлення-рішення від 13 березня 2015 року № про накладення штрафних (фінансових) санкцій на суму 8 320,00 грн (а.с.7).

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 13 березня 2015 року №, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» (чинного на момент спірних правовідносин) об'єктом правового регулювання згідно з цим Законом є торговельна діяльність за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток на території України, діяльність з обміну готівкових валютних цінностей (включаючи операції з готівковими платіжними засобами, вираженими в іноземній валюті, та з кредитними картками), а також діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» визначено, що торговий патент - це державне свідоцтво, яке засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності чи його структурного (відокремленого) підрозділу займатися зазначеними у цьому Законі видами підприємницької діяльності.

Отже, за відсутності торгового патенту суб'єкт господарювання не має права здійснювати торгівельну діяльність, що підлягає обов'язковому патентуванню.

Згідно частин першої, другої статті 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів. Під торговельною діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток.

Судом встановлено, що ТзОВ «Ліхтнер Бетон Луцьк» було видано торгові патенти на здійснення підприємницької діяльності у сфері «оптова торгівля» з 11 березня 2008 року по 28 лютого 2009 року (торговий патент №066658 від 07 березня 2008 року) та з 07 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року (торговий патент №343244 від 07 квітня 2009 року) із внесенням плати за виданий торговий патент в сумі 320 грн.

Разом з тим, факт здійснення торгівельної діяльності в періоди з 01 березня2009 року по 06 квітня 2009 року та з 01 квітня 2010 року по 31 березня 2011 року у сфері «оптова торгівля» при відсутності виданого торгового патенту позивач не оспорює, однак зазначає, що право здійснення такої діяльності мав в силу проведення щомісячної оплати за патент на оптову торгівлю.

Суд вважає безпідставними такі твердження товариства, оскільки частинами другою та третьою статті 2 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» визначено, що торговий патент придбавається суб'єктами підприємницької діяльності, предметом діяльності яких є види, зазначені у частині першій статті 1 цього Закону. Підставою для придбання торгового патенту є заявка, оформлена відповідно до частини четвертої цієї статті. Встановлення будь-яких додаткових умов щодо придбання торгового патенту не дозволяється. Торговий патент видається за плату суб'єктам підприємницької діяльності державними податковими органами за місцезнаходженням цих суб'єктів або місцезнаходженням їх структурних (відокремлених) підрозділів, суб'єктам підприємницької діяльності, що провадять торговельну діяльність або надають побутові послуги (крім пересувної торговельної мережі), - за місцезнаходженням пункту продажу товарів або пункту з надання побутових послуг, а суб'єктам підприємницької діяльності, що здійснюють торгівлю через пересувну торговельну мережу, - за місцем реєстрації цих суб'єктів.

З матеріалів справи слідує, що заявку на придбання торгового патенту на здійснення діяльності у сфері «оптова торгівля» в періоди з 01 березня 2009 року по 06 квітень 2009 року та з 01 квітень 2010 року по 31 березня 2011 року ТзОВ «Ліхтнер Бетон Луцьк» до податкового органу не подавало, відповідно торговий патент на цей період діяльності товариству не видавався.

Таким чином, суд вважає правомірними висновки Луцької ОДПІ та доводи представника відповідача про порушення товариством вимог статті 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» в частині здійснення торгівельної діяльності, що підлягає патентуванню, без придбання торгового патенту у вказані в акті перевірки періоди. При цьому суд зауважує, що сам факт проведення оплати вартості торгового патенту не дає право суб'єкту господарювання здійснювати діяльність, що підлягає патентуванню, в разі відсутності виданого податковим органом державного свідоцтва, яке засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності займатися такими видами підприємницької діяльності, тобто торгового патенту.

Аналогічних висновків дійшли суди під час розгляду адміністративної справи №2а/0370/2377/11, рішення в якій набрало законної сили (а.с.112-113).

При прийнятті рішення суд враховує, що відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

При цьому, у пункті 60.4 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

З аналізу вищенаведених норм матеріального права можливо дійти висновку, що у разі часткового скасування судом податкового повідомлення-рішення, контролюючий орган приймає нове податкове повідомлення-рішення, що містить в собі суму нарахованих грошових зобов'язань, які визнані судом правомірними.

У розглядуваному випадку, за результатом судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 21 червня 2011 року №, сума накладених штрафних (фінансових) санкцій (8 960,00 грн) зменшена судом на 640,00 грн, а тому Луцька ОДПІ обґрунтовано та правомірно винесла нове податкове повідомлення-рішення від 13 березня 2015 року № на суму 8 320,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що обставини правомірності накладених на позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 8 320,00 грн встановлені постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року у справі №2а/0370/2377/11, яка ухвалена за участю тих самих сторін та набрала законної сили, тому ці обставини додатковому доказуванню не підлягають та є преюдиційними для суду.

Крім того, за результатом перевірки правомірності податкового повідомлення-рішення від 13 березня 2015 року №, суд погоджується з висновками податкового органу про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Луцьк» положень Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» у зв'язку зі здійснення роздрібної торгівлі без придбання торгового патенту. З наведених мотивів суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

За правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Ставка судового збору у даній справі з позовної вимоги майнового характеру становила 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 1 827,00 грн. Позивач при поданні позову сплатив 10% відсотків цієї суми, а саме 182,70 грн, що підтверджується квитанцією від 30 березня 2015 року № (а.с.2).

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог майнового характеру, тому за правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» решта суми ставки судового збору у розмірі 1 644,30 грн підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

Керуючись частиною четвертою статті 122, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Луцьк» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 березня 2015 року № - відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Луцьк» (43006, м. Луцьк, пров. Дорожний, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи 35684017) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 644,30 (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович