Справа № 810/913/15
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року 810/913/15

Київський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Щавінського В.Р. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання зареєструвати місце проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Обухівського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області з вимогами:

- визнати відмову Обухівського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області в її реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 - протиправною;

- зобов'язати Обухівський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київській області зареєструвати місце її проживання за адресою: АДРЕСА_1.

У обґрунтування своїх вимог вказує, що їй як члену садового товариства «Івушка» в с. Нещерів, Обухівського району, Київської області в кінці 90-х років була виділена земельна ділянка для будівництва будинку. Отримавши відповідні дозволи, не порушуючи прав інших осіб вона почала будувати даний будинок. Після закінчення будівництва, для оформлення права власності на житловий будинок, вона виготовила технічний паспорт на будинок. Згідно якого будинок має 373,5 кв.м. загальної площі. 15.12.2014 р. позивач отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно - садовий будинок АДРЕСА_1.

Будучі власником будинку, який забезпечений електро- та газопостачанням вона почала в ньому проживати постійно з вересня 2011 р., що підтверджується довідкою садівничого товариства «Івушка».

Вказує, що проживаючи перші роки в будинку вона не звертала увагу на реєстрацію в ньому, але з часом відсутність даної реєстрації почала створювати їй певні перешкоди в реалізації її конституційного права на отримання належної медичної допомоги, вирішення соціально-побутових питань та здійснення виборчого права, так як в більшості випадків необхідна була реєстрація за місцем проживання.

Пояснює, що реалізуючи своє право на реєстрацію за місцем постійного проживання вона звернувся до відповідача з заявою та відповідними документами, однак відповідач отримавши її заяву своїм листом №18/238 від 05.02.2015 р. відмовив в її задоволенні, вказавши, що «садовий будинок, в якому вона проживає, не включений до житлового фонду, а тому вона не має права на реєстрацію в ньому». Вказану відмову позивач вважає, протиправною.

Відповідач - Обухівський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київській області письмових заперечень проти позову не надав, свого представника у судове засідання не направив. Хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно ст. 128 КАС України, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 як члену садового товариства «Івушка» в с. Нещерів, Обухівського району, Київської області в кінці 90-х років була виділена земельна ділянка для будівництва будинку. На вказаній земельній ділянці позивачем збудовано будинок.

Після закінчення будівництва, для оформлення права власності на житловий будинок, позивачем виготовлено технічний паспорт на будинок. Відповідно до технічного паспорту будинок має 373,5 кв.м. загальної площі (копія наявна у матеріалах справи).

15.12.2014 р. позивач отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер НОМЕР_1) - садовий будинок АДРЕСА_1.

Будучі власником будинку, який забезпечений електро- та газопостачанням позивач почала в ньому проживати постійно з вересня 2011 р., що підтверджується довідкою садівничого товариства «Івушка» від 17.02.2011 р.

Реалізуючи своє право на реєстрацію за місцем постійного проживання позивач 29.01.2015 р. звернулась до відповідача із заявою та відповідними документами.

Відповідач отримавши вказану заяву своїм листом №18/238 від 05.02.2015 р. відмовив в її задоволенні, вказавши, що «садові будинки, не включений до житлового фонду, а тому позивач не маю права на реєстрацію в ньому».

Вказану відмову суд вважає, протиправною виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно з частиною першою статті 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави, а статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-IV встановлено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Законом України.«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання» №1673-VII від 02.09.2014 р. який набрав чинності 27.09.2014 р. внесено зміни до рядку законодавчих актів.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. №1382-IV вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла;

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян

Таким чином, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переведення садових і дачних будинків у жилі будинки та реєстрації в них місця проживання» №1673-VII від 02.09.2014 р. фізичним особам надано право на реєстрацію місця їх проживання в житлі, в якому вони проживають тимчасово.

За таких обставин суд вважає, що відмова відповідача викладена у листі від 05.02.2015 р. №18/238 є протиправною.

Як вбачається з довідки Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області б/н від 01.04.2015 р. ОСОБА_1 є дійсно членом садового товариства «Івушка», яке входить в межі с.Нещерів Обухівського району Київської області та проживає три роки без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач будучі власником будинку АДРЕСА_1, проживає в ньому постійно, будинок може використовуватись не тільки в літній період, так як підключений до газо- та електропостачання, тим самим він має ознаки жилого будинку.

Виходячи з цього позивач має право на реєстрацію в даному будинку, оскільки вона постійно проживаю на території України.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Вказаною нормою суд зобов'язаний дати юридичну оцінку діям суб'єкта владних повноважень і визначити спосіб поновлення порушеного права.

Оскільки, відповідач протиправними діями порушив права позивача, суд вважає, що поновити порушені права позивача слід шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути питання щодо реєстрації місця проживання - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись статтями 69,70,71,72,94,158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати відмову Обухівського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області в моїй, ОСОБА_1, реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 - протиправною.

3. Зобов'язати Обухівський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Київській області повторно розглянути питання щодо реєстрації місця проживання - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.

4. У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.