Справа № 824/348/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/348/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях, управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

12 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях про визнання дій неправомірними та стягнення коштів.

Позивач просив суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях по неповерненню примусово сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів ОСОБА_1 неправомірними; стягнути з управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях на користь ОСОБА_1 4823,30 грн примусово сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 09 листопада 2011 року з метою реєстрації придбаного автомобіля марки Nissan Qashqai він сплатив вказану суму коштів, що суперечить вимогам статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої такий збір сплачується при відчуженні автомобіля, а не при його купівлі.

Крім цього, вказував про те, що він звертався до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях із заявою про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів, проте листом від 23 січня 2012 року №11/к-11 управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях відмовило в його поверненні.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях, проти задоволення позову заперечував та вказував про відсутність правових підстав для повернення позивачу коштів в розмірі 4823,30 грн, сплачених останнім як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі автомобіля.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року позов задоволено повністю. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях по неповерненню примусово сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкового автомобіля позивача неправомірними. Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях 4823,30 грн примусово сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів на користь ОСОБА_1

Також стягнуто з Державного бюджету України судовий збір в сумі 139,49 грн на користь ОСОБА_1

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2012 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року змінено в частині стягнення з управління Пенсійного фонду України у м. Чернівцях на користь ОСОБА_1 4823,30 грн сплаченого збору на обов'язкове пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів. Викладено абзац третій резолютивної частини постанови суду першої інстанції наступним чином: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4823,30 грн (чотири тисячі вісімсот двадцять три гривні 30 коп.) сплаченого збору на обов'язкове пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1». В решті постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2015 року скасовано постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2012 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому суд касаційної інстанції зазначив про те, що задовольняючи позов суд першої інстанції стягнув помилково сплачені кошти з управління Пенсійного фонду України в місті Чернівцях, а змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд дійшов вірного висновку, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування слід стягнути з Державного бюджету України, однак залишив поза увагою те, що державний орган, уповноважений розпоряджатися державними коштами, не залучений до участі у справі в якості відповідача та не врахував, що рішення у справі впливає на його права, свободи та інтереси.

В ході розгляду справи, зважаючи на висновки Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 12 лютого 2015 року, судом було залучено ухвалою від 25 березня 2015 року до участі у розгляді даної справи як другого відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Поряд з цим від позивача до суду 24 березня 2015 року надійшла заява, в якій він просить дану справу розглядати без його участі та вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях до суду надійшли заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 від 07 квітня 2015 року, в яких зазначається про те, що відповідно до заяви позивача від 17 червня 2013 року та виконавчого листа по справі №2а/2470/819/12 від 30 травня 2013 року було стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4823,30 грн сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1. На підтвердження вказаних обставин надано суду копію заяви ОСОБА_1, копію виконавчого листа по справі №2а/2470/819/12 від 30 травня 2013 року, копію висновку від 10 квітня 2013 року №143 та копію платіжного доручення від 10 липня 2013 року №143. У зв'язку з цим, управління Державної казначейської служби України у м. Чернівцях просило суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В призначене на 22 квітня 2015 року судове засідання сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились.

За таких обставин, зважаючи на заяву позивача, в якій він просив дану справу розглядати без його участі і підтримував позовні вимоги повністю, та беручи до уваги положення частин четвертої й шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2011 року ОСОБА_1 придбав легковий автомобіль марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, при реєстрації якого 09 листопада 2011 року сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3% вартості автомобіля, що склало 4823,30 грн.

Щодо повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4823,30 грн ОСОБА_1 звертався до управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях із відповідною заявою.

Листом від 23 січня 2012 року №11/к-11 управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях повідомило ОСОБА_1 про те, що підстав для повернення сплаченого ним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкового автомобіля немає.

Управлінням Пенсійного фонду України в м.Чернівцях було роз'яснено заявнику, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, зокрема, шляхом купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торговельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством), посилаючись при цьому на Порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740 (далі - Порядок №1740).

До встановлених обставин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Пунктом 7 статті 1 Закону №400/97-ВР, якою визначено вичерпний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачено, що платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Натомість, відповідно до пункту 12 Порядку №1740 платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на такі автомобілі, зокрема, шляхом їх купівлі, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством).

Отже, на час виникнення спору положення Порядку №1740 суперечили вимогам Закону №400/97-ВР у частині регулювання правовідносин зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи наведене та виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при вирішенні цього спору застосуванню підлягають положення Закону №400/97-ВР, яким не передбачено сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування юридичними та фізичними особами при здійсненні операцій з придбання легкового автомобіля.

Обов'язок сплати збору не може бути покладений на особу, яка набуває право власності у відповідності до Порядку №1740, оскільки це суперечить акту вищої юридичної сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкового автомобіля у розмірі 4823,30 грн.

Відтак, висновок управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях, викладений в листі від 23 січня 2012 року №11/к-11 про те, що підстав для повернення ОСОБА_1 сплаченого ним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкового автомобіля немає - помилковий.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно заявлених позовних вимог про стягнення примусово сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів.

Крім цього, розглядаючи дану справу, суд звертає увагу на наступні положення законодавства.

За правилами частини 3 статті 3 Закону №400/97-ВР платники збору при відчуженні легкових автомобілів сплачують цей збір на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Механізм повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету, закріплено у Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженому наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року №226 (чинному на час виникнення спірних відносин), пунктами 3, 5 якого передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державного казначейства України з відповідних рахунків, відкритих в цих органах, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету або поданням платника податків, зборів (обов'язкових платежів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету" з огляду на коди бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року №11, органом, який забезпечує здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету збору під час набуття права власності на легкові автомобілі, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, визначено Пенсійний фонд України.

При цьому частиною 2 статті 72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV закріплено правило, згідно з яким кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються відповідно до частини першої статті 73 цього Закону на виплату пенсій, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду України; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду України.

На підставі викладеного, збір, помилково зарахований до спеціального фонду державного бюджету внаслідок сплати особою, яка не є суб'єктом цього збору, не підлягає стягненню із контролюючого органу - Пенсійного фонду України, оскільки такий спосіб відновлення порушеного права суперечить встановленому законодавством порядку повернення помилково сплачених чи зарахованих до бюджету обов'язкових платежів.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-309а13).

Поряд з цим в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до заяви позивача від 17 червня 2013 року та виконавчого листа по справі №2а/2470/819/12 від 30 травня 2013 року було стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4823,30 грн сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_1.

На підтвердження вказаних обставин управлінням Державної казначейської служби України у м. Чернівцях було подано суду копію заяви ОСОБА_1, копію виконавчого листа по справі №2а/2470/819/12 від 30 травня 2013 року, копію висновку від 10 квітня 2013 року №143 та копію платіжного доручення від 10 липня 2013 року №143.

Крім того, в заяві від 20 квітня 2015 року ОСОБА_1 підтверджує отримання ним сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля у розмірі 4823,30 грн.

Тобто, станом на час розгляду судом цієї справи позивач фактично отримав кошти, з приводу стягнення яких він звертався до суду з позовом у квітні 2012 року.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення 4823,30 грн примусово сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів.

Поряд з цим з огляду на помилковість тверджень управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях, що викладені в листі від 23 січня 2012 року №11/к-11, відносно відсутності підстав для повернення сплаченого ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкового автомобіля, та зважаючи на наведені вище положення законодавства про те, що повернення помилково зарахованих до бюджету платежів у національній валюті може здійснюватися органами Державного казначейства України з відповідних рахунків, відкритих в цих органах, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів), яким в даному випадку є управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання дій управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях по неповерненню позивачу примусово сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів неправомірними.

Оскільки постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2012 року було стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 139,49 грн та в ході нового судового розгляду справи позивач не вказував про неотримання зазначеної суми судового збору, суд вважає про відсутність в даній ситуації підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Чернівцях по неповерненню примусово сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні легкових автомобілів ОСОБА_1 неправомірними.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк