Справа № 803/424/15-а
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Справа № 803/424/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Мартинюк О.П.,

за участю представника позивача Гаврилюка В.В.,

представника відповідача Бірука В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Торгово-сервісного виробничого підприємства «МЕТАЛ-ДРЕВ» до Управління Укртрансінспекції у Волинській області про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Торгово-сервісне виробниче підприємство «МЕТАЛ-ДРЕВ» (далі - ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ») звернулося з адміністративним позовом до Управління Укртрансінспекції у Волинській області про скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.02.2015 року № 026239, № 026240.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у Волинській області 06.02.2015 року на 382 км + 40 м а/д М07 «Київ - Ягодин» (стаціонарний пост ДАІ, смт. Маневичі Волинської області) було проведено рейдову перевірку транспортних засобів іноземних перевізників. В ході вказаної перевірки були зупинені транспортні засоби SCANIA R440, р. н. НОМЕР_1, причіп SOMMER, р. н. НОМЕР_2, та SCANIA R560, р. н. НОМЕР_3, причіп SASLAW, р. н. НОМЕР_4, належні позивачу, та які перевозили вантаж для власних потреб за маршрутом ДП «Маневицьке лісове господарство» - м. Бялисток (Республіка Польща). Актів про результати перевірки вказаних транспортних засобів складено не було. Разом з тим, начальником Управління Укртрансінспекції у Волинській області були винесені постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.02.2015 року № 026239, № 026240, у яких вказано, що позивачем допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт (перевезення вантажу між пунктами, розташованими на території України транспортними засобами, що належать іноземному перевізнику, без отримання дозволу центрального органу виконавчої влади), відповідальність за яке передбачена абзацом 7 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», в зв'язку з чим до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф по 17000,00 грн. за кожною постановою.

Позивач вважає неправомірними вказані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, оскільки перевірка та розгляд питання про притягнення позивача до відповідальності проведені з порушенням вимог чинного законодавства України, а позивачем не було допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 7 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач просить скасувати постанови Управління Укртрансінспекції у Волинській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.02.2015 року № 026239, № 026240.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 27.03.2015 року № 251/3/59-15 (а. с. 34-38) відповідач адміністративний позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що в ході проведення рейдової перевірки було зафіксовано порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 7 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв'язку з чим позивача правомірно притягнуто до відповідальності за оскаржуваними постановами.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просить у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу Управління Укртрансінспекції у Волинській області від 30.01.2015 року № 4 «Про затвердження графіка проведення перевірок відділом державного контролю та нагляду за безпекою на наземному транспорті та відділом лінійного контролю на період 02-08.02.2015 року» (а. с. 39-40) та згідно із направленням на перевірку від 30.01.2015 року № 003861 (а. с. 41), головними спеціалістами ОСОБА_5, ОСОБА_6 на 382 км + 40 м а/д М07 «Київ - Ягодин» (стаціонарний пост ДАІ, смт. Маневичі Волинської області) було проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників - нерезидентів України, які здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів, за результатами якої, зокрема, були складені акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.02.2015 року № 020092, № 020092 (а. с. 42, 45).

Як слідує із вказаних актів, водії належних ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» транспортних засобів SCANIA R440, р. н. НОМЕР_1, причіп SOMMER, р. н. НОМЕР_2, та SCANIA R560, р. н. НОМЕР_3, причіп SASLAW, р. н. НОМЕР_4 здійснювали перевезення вантажу між пунктами (смт. Маневичі - м. Ковель), розташованими на території України, транспортним засобом, що належить іноземному перевізнику без отримання дозволу центрального органу виконавчої влади, чим допущено порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

06.02.2015 року начальник Управління Укртрансінспекції у Волинській області виніс постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 026239, № 026240, якими за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 7 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі по 17000,00 грн. за кожною постановою (а. с. 43, 46).

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі постанов, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 57 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями) перевезення пасажирів і вантажів між пунктами, розташованими на території України, транспортними засобами, що належать іноземним перевізникам, забороняється, якщо на це не було отримано дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 60 вказаного Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: порушення нерезидентами вимог статті 57 цього Закону - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує із оскаржуваних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.02.2015 року № 026239, № 026240, позивача притягнуто до відповідальності відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». При цьому, відповідач виходив з того, що на час проведення рейдової перевірки 06.02.2015 року належні позивачу як іноземному перевізнику транспортні засоби здійснювали перевезення вантажу між пунктами (смт. Маневичі - м. Ковель), розташованими на території України (тобто, внутрішні перевезення), без отримання дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Проте, суд не погоджується із такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні: вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; дозвіл на здійснення міжнародних перевезень автомобільним транспортом - документ, що видається уповноваженими органами Договірних Сторін міжнародним автомобільним перевізникам для в'їзду, транзитного проїзду через територію Договірних Сторін, а також здійснення інших видів перевезень, передбачених законодавством; документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про транспортно-експедиторську діяльність», «Про транзит вантажів», інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом; міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Як передбачено частиною другою статті 48 цього ж Закону, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до частини п'ятої статті 53 вказаного Закону при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати: дозвіл України; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

Частиною другою статті 55 зазначеного Закону передбачено, що міжнародні автомобільні перевезення іноземними перевізниками по території України здійснюються за наявності в перевізника українського дозволу або інших дозвільних документів, якщо інше не передбачено законодавством України.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 року № 1955-IV (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про транзит вантажів» від 20.10.1999 року № 1172-XIV (з наступними змінами та доповненнями) транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування. Залежно від обраного виду транспорту такою накладною може бути авіаційна вантажна накладна (Air Waybill), міжнародна автомобільна накладна (CMR), накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (СІМ), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), коносамент (Bill of Lading). Крім цього, транзит вантажів може супроводжуватися (за наявності) рахунком-фактурою (Invoice) або іншим документом, що вказує вартість товару, пакувальним листком (специфікацією), вантажною відомістю (Cargo Manifest), книжкою МДП (Carnet TIR), книжкою АТА (Carnet ATA). При декларуванні транзитних вантажів відповідно до митного законодавства України до органів доходів і зборів подається вантажна митна декларація (ВМД) або накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (СІМ), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), книжка МДП (Carnet TIR), книжка АТА (Carnet ATA), необхідні для здійснення митного контролю. У разі транзиту вантажів автомобільним транспортом до органів доходів і зборів подається вантажна митна декларація (ВМД) або книжка МДП (Carnet TIR).

З наведених нормативно-правових актів слід прийти до висновку, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати ряд документів, в тому числі, документи на вантаж, до яких належить міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Як слідує із матеріалів справи, 23.01.2015 року між ДП «Маневицьке лісове господарство» (продавець) та ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» (покупець) було укладено контракт № 1MN-MD/2015, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах FCA Франко склад продавця пиловник породи сосна (а. с. 17-18).

Згідно із зазначеним контрактом ДП «Маневицьке лісове господарство» виставило ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» рахунок-фактуру № 1 від 04.02.2015 року на оплату товару пиловник, лісоматеріали круглі кількістю 22,75 м. куб., вартістю 1044,35 Євро на перевезення транспортним засобом р. н. НОМЕР_1, та рахунок-фактуру № 2 від 05.02.2015 року на оплату товару пиловник, лісоматеріали круглі кількістю 18,61 м. куб., вартістю 843,69 Євро на перевезення транспортним засобом р. н. НОМЕР_3 (а. с. 25-26).

З листів ДП «Маневицьке лісове господарство» від 16.04.2015 року № 8/689, від 16.04.2015 року № 8/694 (а. с. 76, 92) вбачається, що транспортні засоби р. н. НОМЕР_1, НОМЕР_3 завантажувалися пиловником сосновим на території ДП «Маневицьке лісове господарство», що в подальшому здійснювали поставку даного товару на адресу фірми ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» згідно діючого контракту № 1MN-MD/2015 від 23.01.2015 року. Цього ж числа були оформлені уповноваженою на це особою, якою є фізична особа - підприємець ОСОБА_7, CMR (міжнародна автомобільна накладна) та інші супровідні документи для подальшого митного оформлення на митному посту «Ковель», який надає ДП «Маневицьке лісове господарство» послуги по декларуванню та митному оформленню товарів на підставі договору № 2/2015 від 05.01.2015 року (а. с. 81-85).

В ході судового розгляду справи були досліджені дві CMR (міжнародні автомобільні накладні), з яких слідує, що ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» здійснювало перевезення вантажу пиловник сосна, лісоматеріали круглі відповідно кількістю 22,75 м. куб. транспортним засобом р. н. НОМЕР_1 та 18,61 м. куб. транспортним засобом р. н. НОМЕР_3, при цьому, у вказаних CMR є відмітки про проходження 06.02.2015 року екологічного, радіологічного, карантинного та фітосанітарного контролю на ПЕК «Ковель» (а. с. 79-80).

Крім того, з дозволів Міністерства інфраструктури України серії АА № 1303899, № 1303900 також слідує, що такі дозволи видані ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» терміном дії до 31.01.2016 року на двосторонні та транзитні перевезення автомобілями за р. н. НОМЕР_1, р. н. НОМЕР_3, за маршрутом руху територією України «Ягодин - Маневичі». Вказані автомобілі в'їхали на територію України 04.02.2015 року та виїхали з території України 07.02.2015 року, що підтверджується печатками Ягодинської митниці (а. с. 19-20). При цьому, позивачу головним інспектором з дорожнього транспорту Республіки Польща видано свідоцтво № 0321236 (терміном дії до 23.01.2017 року) на дорожні перевезення для власних потреб, яким засвідчено, що ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» задекларувало виконання міжнародних некомерційних дорожніх перевезень майна, що здійснюється для власних потреб, транспортними засобами кількістю три одиниці (а. с. 21-22).

На підставі зазначених вище та досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що 06.02.2015 року ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» транспортними засобами (SCANIA R440, р. н. НОМЕР_1, причіп SOMMER, р. н. НОМЕР_2, та SCANIA R560, р. н. НОМЕР_3, причіп SASLAW, р. н. НОМЕР_4) фактично здійснювало міжнародні перевезення (з України в Республіку Польща) вантажу пиловник сосна, лісоматеріали круглі відповідно кількістю 22,75 м. куб. та 18,61 м. куб. для власних потреб, на виконання контракту № 1MN-MD/2015 від 23.01.2015 року, укладеного з ДП «Маневицьке лісове господарство».

При цьому, суд виходить з того, що згідно із статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Перетин державного кордону України зазначеними вище транспортними засобами підтверджується печатками митного органу на дозволах Міністерства інфраструктури України серії АА № 1303899, № 1303900 (а. с. 19-20) та відмітками про проходження екологічного, радіологічного, карантинного та фітосанітарного контролю на ПЕК «Ковель» CMR (а. с. 79-80).

Суд не бере до уваги правову позицію відповідача у даній справі, відповідно до якої 06.02.2015 року позивачем як іноземним перевізником здійснювалися внутрішні перевезення вантажу територією України з огляду на наявність під час рейдової перевірки товарно-транспортних накладних (ТТН), виходячи з такого.

З показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (головних спеціалістів Управління Укртрансінспекції у Волинській області, які проводили рейдову перевірку) слідує, що в ході проведення перевірки водії транспортних засобів SCANIA R440, р. н. НОМЕР_1 та SCANIA R560, р. н. НОМЕР_3 надали ТТН від 06.02.2015 року № 004375, № 004557, з яких вбачалося, що вказаними автомобілями здійснювалося перевезення вантажу пиловник кількістю 22,75 м. куб. та 18,61 м. куб. із пунктом навантаження нижній склад (смт. Маневичі) та пунктом розвантаження м. Ковель (а. с. 77-78). Міжнародних автомобільних накладних (CMR) на вантаж водії не мали, тому були складені акти, у яких зафіксували порушення у вигляді здійснення позивачем як іноземним перевізником перевезення вантажу між пунктами (смт. Маневичі - м. Ковель), розташованими на території України (тобто, внутрішніх перевезень), без отримання відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади.

Разом з тим, сама по собі наявність ТТН (за наявності інших документів на вантаж, які свідчать про міжнародні перевезення вантажів) не надає згадуваним перевезенням статусу внутрішніх перевезень вантажів. Крім того, позивач не може нести відповідальність за неналежне оформлення товарно-супровідних документів, оскільки обов'язок щодо оформлення цих документів був покладений на іншу особу (фізичну особу - підприємця ОСОБА_7 за договором від 05.01.2015 року № 2/2015 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів).

Крім того, свідок ОСОБА_4 (начальник Управління Укртрансінспекції у Волинській області) в судовому засіданні показав, що 06.02.2015 року виніс постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 026239, № 026240 виключно на підставі актів перевірок.

Відповідно до пункту 12 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (з наступними змінами та доповненнями), рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Пунктом 15 вказаного Порядку передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно із пунктом 21 цього ж Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Абзацом другим пункту 25 того ж Порядку передбачено, що у разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що рейдову перевірку 06.02.2015 року було проведено з дотриманням встановленого законодавством порядку.

Разом з тим, суд бере до уваги, що водії зазначених транспортних засобів українською мовою не володіли, свої пояснення у відповідних актах власноручно писали польською мовою (а. с. 42, 45), відсутні об'єктивні дані про те, що головні спеціалісти Управління Укртрансінспекції у Волинській області, які проводили рейдову перевірку, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вільно володіли польською мовою. Відповідачем не надано доказів визнання водіями вини у вчиненні порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Крім того, на думку суду, положення абзацу другого пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (з наступними змінами та доповненнями), повинні застосовуватися поряд із приписами абзацу першого пункту 26 вказаного Порядку, відповідно до якого справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Проте, оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.02.2015 року № 026239, № 026240 були прийняті виключно на підставі актів перевірок, без присутності представника іноземного перевізника, що не могло не вплинути на об'єктивність таких рішень.

Згідно із частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд приходить до висновку, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.02.2015 року № 026239, № 026240 не відповідають усім критеріям, визначеним частиною третьою статті 2 КАС України, зокрема, вони прийняті необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відтак, на думку суду, позивачем доведено ту обставину, що 06.02.2015 року ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» зазначеними вище транспортними засобами фактично здійснювало міжнародні перевезення вантажу (з України в Республіку Польща), а тому позивачу не було необхідності отримувати передбачений частиною першою статті 57 Закону України «Про автомобільний транспорт» дозвіл центрального органу виконавчої влади на перевезення вантажів між пунктами, розташованими на території України, транспортними засобами, що належать іноземним перевізникам, а отже, притягнення ТСВП «МЕТАЛ-ДРЕВ» до передбаченої абзацом сьомим частини першої статті 60 вказаного Закону відповідальності є неправомірним та безпідставним.

Таким чином, в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки рейдової перевірки про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт у вигляді перевезення вантажу між пунктами, розташованими на території України, без отримання відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що адміністративно-господарський штраф згідно з оскаржуваними постановами до позивача застосований неправомірно, а тому з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансінспекції у Волинській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06.02.2015 року № 026239, № 026240.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 182,70 грн., сплачений квитанціями від 06.03.2015 року № 96 (а. с. 11 зворот) та від 27.02.2015 року № 16 (а. с. 56).

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про автомобільний транспорт», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансінспекції у Волинській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06 лютого 2015 року № 026239, № 026240.

Присудити з Державного бюджету України на користь Торгово-сервісного виробничого підприємства «МЕТАЛ-ДРЕВ» судовий збір в розмірі 182 гривні 70 копійок (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Валюх

Постанова складена у повному обсязі 27 квітня 2015 року