Справа № 815/376/15
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/376/15

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, справу розглянуто згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання надати відповідь на запит,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання протиправною бездіяльності у частині ненадання відповіді на запит до публічної інформації та зобов'язання надати відповідь на запит.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував на те, що 22 липня 2014 року ним зі своєї електронної адреси було направлено на електронну адресу відповідача запит до публічної інформації, однак відповіді не отримав. Позивач вказує, що інформації про те, чи отримала Інспекція його запит до публічної інформації не має, з огляду на те, що ТОВ "УКРНЕТ" не може надати йому інформацію щодо факту отримання користувачем електронної поштової скриньки листа, оскільки між власником Сервісу ТОВ "УКРНЕТ" і користувачем Сервісу було укладено Угоду про використання електронної пошти FREEMAІL, в п.6 якої вказано, що будь-яка інформація, що міститься у електронній поштовій скриньці Користувача, є його приватним спілкуванням, будь-яка інформація щодо Користувача або його взаємодії із Сервісом є конфіденційною інформацією. Таким чином, позивач вважає, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача порушені його права на доступ до публічної інформації, гарантовані Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що електронна адреса , яка була вказана на веб-сайті Державної інспекції ядерного регулювання України, не є її офіційною електронною адресою, про що листом від 04 серпня 2014 року за №09-14/5068-31з було проінформовано позивача. У зв'язку з відсутністю договору між провайдером, який надає послугу, та Південною держінспекцією, електронна адреса використовувалась виключно для скорочення термінів виконання деяких розпорядчих документів. Угода про використання електронної пошти FREEMAIL між власником Сервісу УКРНЕТ і Південною держінспекцією, як юридичною особою, не укладалась. Таким чином, відповідач вказує, що не може гарантувати отримання та обробку електронної поштової кореспонденції, що надсилалась на довідкову електронну адресу, створену в мережі Інтернет. Що стосується електронного запиту позивача від 22 липня 2014 року, то зазначений документ Інспекцією не отримувався та відповідно не оброблявся.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що електронна адреса, на яку було направлено запит позивачем не відповідає вимогам Положення про Єдину базу даних електронних адрес, номерів факсів (телефаксів) суб'єктів владних повноважень, а тому не може вважатися офіційною адресою електронної пошти Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки. Також, ОСОБА_2 не було надано жодних доказів належності йому особисто електронної адреси , а також доказів направлення запиту на публічну інформацію від 22 липня 2014 року та отримання його Південною державною інспекцією з ядерної та радіаційної безпеки, а отже, відповідно, і доказів порушення відповідачем його прав, свобод чи інтересів у сфері доступу до публічної інформації, внаслідок не надання відповідачем відповіді на спірний запит.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ч.1 ст. 5, п.1 ч.1 ст. 13, ч.1 ст. 20, ст. 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що електронна адреса була розташована на сайті самого Держатомрегулювання України і не відокремлювалась, як довідкова, а ідентифікувалась, як електронна адреса відповідача. Посилається на те, що відповідач надавав відповідь на запит позивача, надісланий на цю адресу раніше, що свідчить про те, що дана адреса використовувалась не лише як довідкова.

Також, апелянт зазначив, що судом першої інстанції протиправно не вирішив питання про витребування доказів, як то вимагає ч.3 ст. 71 КАС України.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно п.1 ч.1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з вищенаведених норм права слідує, що дії відповідача щодо ненадання відповіді на запит можуть бути визнані протиправними лише у разі встановлення беззаперечного факту отримання запиту.

Однак, в матеріалів справи відсутні жодні докази направлення ОСОБА_2 запиту від 22 липня 2014 року на електронну адресу Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки, та підтвердження отримання останнім цього запиту.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адреса електронної пошти не відповідає структурі, визначеній Положенням про Єдину базу даних електронних адрес, номерів факсів (телефаксів) суб'єктів владних повноважень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 січня 2011 року №5, та не може вважатися офіційною адресою електронної пошти Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки.

Стосовно доводу апелянта про те, що суд першої інстанції не вирішив питання про витребування доказів, як то вимагає ч.3 ст. 71 КАС України, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Вимогами ч.1, 2 ст. 79 КАС України передбачено, що особа, яка заявляє клопотання перед судом про витребування від інших осіб письмових доказів, повинна зазначити: який письмовий доказ вимагається, орган чи особу, у яких він знаходиться, та обставини, які може підтвердити цей доказ. Письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не заявлялось окремо від адміністративного позову клопотання про витребування письмових доказів, в якому позивач підтвердив вжиття заходів щодо самостійного отримання письмових доказів, не зазначив який саме письмовий доказ прохає витребувати, та не вказав конкретно орган чи особу, у яких він знаходиться.

Отже, немає підстав вважати, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права при вирішенні справи, оскільки таке клопотання взагалі не заявлялось в порядку, визначеному КАС України.

Таким чином, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову правильними.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.