Справа № 820/20251/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 р.Справа № 820/20251/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області (Держспоживінспекції у Харківській області) на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2015р. по справі № 820/20251/14

за позовом ОСОБА_1

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області (Держспоживінспекція у Харківській області)

про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень (а.с.40-43), просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Держспоживінспекції у Харківській області від 03.11.2014р. № 37-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу контролю у сфері послуг Держспоживінспекції у Харківській області;

- поновити ОСОБА_1 на роботі у Держспоживінспекції у Харківській області на посаді заступника начальника відділу контролю у сфері послуг;

- стягнути з Держспоживінспекції у Харківській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Держспоживінспекції у Харківській області на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 20.01.2012р. по 03.11.2014р. працювала в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, де займала посади головного спеціаліста відділу захисту прав споживачів у сфері послуг та реклами та заступника начальника відділу контролю у сфері послуг. 03.11.2014 р., наказом Держспоживінспекції у Харківській області № 37-к, позивача було звільнено з посади заступника начальника відділу контролю у сфері послуг у зв'язку із скороченням штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Позивач вважає, що її звільнення з займаної посади було здійснено з порушенням прав позивача та діючого законодавства, а зазначений вище наказ про звільнення є таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.15 року позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області (Держспоживінспекція у Харківській області) про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково.

Скасовано наказ Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області (Держспоживінспекції у Харківській області) від 03.11.2014р. № 37-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу контролю у сфері послуг Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області (Держспоживінспекції у Харківській області).

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області (Держспоживінспекції у Харківській області) на посаді заступника начальника відділу контролю у сфері послуг.

Стягнуто з Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області (Держспоживінспекції у Харківській області) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 6055,56 грн. (шість тисяч п'ятдесят п'ять гривень 56 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1, згідно наказу № 9-к від 20.01.2012 р. Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, була призначена 20.01.2012 року головним спеціалістом відділу захисту прав споживачів у сфері послуг та реклами (а.с.9,10).

Згідно наказу № 47-к від 22.08.2013 р. Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, ОСОБА_1, головного спеціаліста відділу контролю у сфері послуг, з 22.08.2013 року переведено на посаду заступника начальника відділу контролю у сфері послуг (а.с. 11).

Згідно наказу № 33-к від 26.08.2014 р. Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області "Про скорочення чисельності працівників Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області", у зв'язку зі зміною структури і скороченням чисельності штатного розпису, зі штатного розпису на 2014 рік було виведено посаду заступника начальника відділу контролю у сфері послуг.

26.08.2014 р. виконуючий обов'язки начальника Держспоживінспекції у Харківській області Голєніщев К.Ю. ознайомив позивача з вищезазначеним наказом та яким позивача було попереджено, про звільнення із займаної посади з 03.11.2014р. (а.с.12,13).

Наказом № 37-к від 03.11.2014 р. Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, ОСОБА_1, заступника начальника відділу контролю у сфері послуг, звільнено з 03.11.2014 року у зв'язку із скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (а.с. 14).

03.11.2014р. ОСОБА_1 звернулася з заявою до виконуючого обов'язки начальника Держспоживінспекції у Харківській області Голєніщева К.Ю. з питанням щодо переведення на посаду головного спеціаліста відділу контролю у сфері послуг, яка на той час була вільна, у зв'язку із перебуванням особи, що її займає, у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, до моменту її фактичного виходу на роботу, однак їй було відмовлено та вказана заява не прийнята, в зв'язку з чим позивачка направила дану заяву через кур'єрську службу.(а.с.33,34).

03.11.2014 р. об 11 год.36 хв. позивачем викликано бригаду екстреної медичної допомоги, якою було встановлено діагноз гіпертонічна хвороба та ОСОБА_1 було госпіталізовано до КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова", що підтверджується копією листа медичного закладу (а.с.32).

У період часу з 03.11.2014р. по 14.11.2014р. ОСОБА_1 перебувала на лікарняному (а.с. 31) та 15.11.2014р. прибула на місце своєї роботи, де дізналася, що 03.11.2014р., наказом Держспоживінспекції у Харківській області № 37-к, її було звільнено з посади заступника начальника відділу контролю у сфері послуг, у зв'язку із скороченням штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було порушено порядок розірвання трудового договору з позивачем, а отже Наказ № 37-к від 03.11.2014 р. Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про звільнення ОСОБА_1, заступника начальника відділу контролю у сфері послуг у зв'язку із скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, тому позивач підлягає поновленню на роботі у Держспоживінспекціїї у Харківській області і на його користь слід стягнути середній зароботок за час вимушеного прогулу з 03.11.2014р. по 25.02.2015р. у розмірі 6055,56 грн., однак вимоги про стягнення моральної шкоди не є обґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно положень п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Аналізуючи вище зазначені положення, колегія суддів приходить до висновку, що трудовий договір, укладений на невизначений термін, а також строковий трудовий договір до закінчення терміну його дії можуть бути розірвані власником чи уповноваженим ним органом тільки у випадку, якщо неможливо перевести співробітника, за його згодою, на іншу роботу.

Абзацом 1 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" встановлено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджавався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції та не заперечувалось відповідачем по справі, що як на час звільнення позивача так і під час попередження позивача про звільнення в Інспекціїї з питань захисту прав споживачів у Харківській області існувала вакантна посада головного спеціаліста відділу контролю у сфері послуг.

Також судом першої інстанції встановлено, що позивачу не пропонувалось переведення на іншу вакантну посаду, навпаки безпричинно відмовлено у задоволенні заяви про переведення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на той факт, що ОСОБА_1 було запропоновано роботу головного спеціаліста відділу у сфері послуг Інспекції на період перебування у відпустці по догляду за дитиною основного працівника, однак згоди позивача на переведення не отримано, заяви про переведення не надано, оскільки відповідачем на підтвердження даних доводів до матеріалів справи докази не надані, в той час як позивачем надано копію заяви від 03.11.2014р., яка направлена до відповідача кур'єрскою поштою та отримана ним.

Виходячи з вище викладеного колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем було порушено порядок розірвання трудового договору з позивачем, а отже Наказ № 37-к від 03.11.2014 р. Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про звільнення ОСОБА_1, заступника начальника відділу контролю у сфері послуг у зв'язку із скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, тому позивач підлягає поновленню на роботі у Держспоживінспекціїї у Харківській області.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03.11.2014р. по 25.02.2015р. у розмірі 6055,56 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. (ч.1) При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.(ч.2)

Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу провадиться відповідно до Порядку розрахунку середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року. Згідно з п.п. 2, 4 вищевказаної постанови, середньомісячна заробітна плата розраховується виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю звільнення працівника від роботи.

На день розгляду позову позивач перебував у вимушеному прогулі 81 день, з 03.11.2014 р. по 25.02.2015 включно.

Відповідно до довідки Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області, середня заробітна плата (дохід) ОСОБА_1 складає 299,05 грн.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом ділення заробітної плати, що враховується для розрахунку середньої заробітної плати, на кількість робочих днів у розрахунковому періоді (за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин). Частка (результат) становить на день 74 грн. 76 коп.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача складає 6055,56 грн. (74,76 х81)

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з Держспоживінспекції у Харківській області на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень не є предметом апеляційного перегляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем було порушено порядок розірвання трудового договору з позивачем, а отже Наказ № 37-к від 03.11.2014 р. Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області про звільнення ОСОБА_1, заступника начальника відділу контролю у сфері послуг у зв'язку із скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, тому позивач підлягає поновленню на роботі у Держспоживінспекціїї у Харківській області і на його користь слід стягнути середній зароботок за час вимушеного прогулу з 03.11.2014р. по 25.02.2015р. у розмірі 6055,56 грн.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 25.02.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області (Держспоживінспекції у Харківській області) залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2015р. по справі № 820/20251/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Бегунц А.О. Старостін В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2015 р.