Справа № 2А/1711/511/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зейкан І.Ю.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"06" квітня 2012 р. Справа № 2А/1711/511/11

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради на постанову Кузнецовського міського суду від "23" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради, ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кузнецовського міського суду від 23.03.2011р. позов задоволено частково.

В апеляційних скаргах відповідачі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять вказану постанову скасувати.

Перевіривши законність та обгрунтованність судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 2-ї групи, проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Вона отримує основну та додаткову пенсію й підвищення до пенсії, а також щорічну грошову допомогу відповідно до ст.ст.39,48,50,54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796/ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796/ХІІ.

У статті 49 Закону №796/ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону №796/ХІІ встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІІ групи - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Відповідно до частини четвертої статті 54 цього Закону, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону №796/ХІІ передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Непрацюючі пенсіонери отримують доплату до пенсії в цих же розмірах.

За своєю правовою природою передбачені ст.ст.39,50,54 Закону №796/ХІІ соціальні виплати є пенсією та додатковою пенсією, підвищення до пенсії, а тому носять безстроковий характер та мають нараховуватись й виплачуватись особі щомісячно без обмеження будь-яким строком.

При розрахунку державної та додаткової пенсій, й підвищення до пенсії, передбачених ст.ст.39,50,54 Закону №796/ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст.39, 50, 54 Закону №796/ХІІ відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним і суд першої інстанції правомірно зобов"язав його здійснити нарахування та виплату позивачу відповідних пенсійних виплат.

Відповідно до ст.48 Закону №796/ХІІ щорічна допомога на оздоровлення (для інвалідів 2-ї групи) виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за місцем проживання громадян органами соціального захисту населення.

Позивачу, всупереч зазначеної норми, щорічну допомогу на оздоровлення виплачено у значно меншому розмірі.

Розрахунок виплати позивачу, передбаченої ст.48 Закону №796/ХІІ, визначався згідно постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року. Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретний розмір такої доплати в твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону №796/ХІІ, а не постанова КМУ за №562 від 12.07.2005р., яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення. Воно постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради залишити без задоволення, а постанову Кузнецовського міського суду від "23" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради майдан Незалежності 1,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н.Будівельників, 2,м. Кузнецовськ,Рівненська область,34400