Справа № 804/12860/13-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2015 рокусправа № 804/12860/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач або ФОП ОСОБА_1) звернулась з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач або ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська) в якому просила визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.05.2013 року № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано нечинним та скасовано в повному обсязі податкове повідомлення-рішення ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська форми "Р"від 30.05.2013 року № на суму штрафної (фінансової) санкції 82 780,20грн.

Вирішено питання про судові витрати по справі

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 травня 2013 року ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.НОМЕР_2) з питань відповідності висновків акта перевірки від 09.10.2012 року № 2516/172/НОМЕР_2 вимогам законодавства.

За результатами перевірки складено акт № 1312/17/2/НОМЕР_2 від 18.05.2013 року (а.с.7-11).

За висновками акту № 1312/17/2/НОМЕР_2 від 18.05.2013 року встановлено невірне визначення у податковому повідомленні-рішенні № 2 від 19.10.2012 року, винесеному ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська, про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість всього на суму 413 900,81грн., в т.ч. основного платежу - 331 120,81грн. та штрафної (фінансової) санкції - 82 780грн., суми штрафної санкції, яка підлягає збільшенню та повинна складати 165 560,41грн. (50 відсотків).

Невірне вирахування розміру штрафної санкції у податковому повідомленні-рішенні № 2 від 19.10.2012 року обґрунтоване в акті перевірки наступним чином.

За актом перевірки від 09.10.2012 № 2516/172/НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_1 донараховано податкового зобов'язання по податку на додану вартість всього на суму 331 120,81грн.

За результами матеріалів перевірки ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська винесено податкове повідомлення-рішення № 2 від 19.10.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість всього на суму 413 900,81грн., у т.ч. основного платежу - 331 120,81грн. та штрафної (фінансової) санкції - 82780грн. (тобто, 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання).

У ІІ кварталі 2012 року проведена документальна планова перевірка ФОП ОСОБА_1, за результатами якої встановлені порушення податкового законодавства, які відображені в акті перевірки № 724/17-3/НОМЕР_2від 18.05.2012 р., та винесено податкове повідомлення-рішення.

Однак, під час перевірки (від 09.10.2012 №2516/172/НОМЕР_2) для винесення об'єктивного висновку, також в ході підготовки проекту для винесення податкового повідомлення-рішення, головним державним податковим ревізором - інспектором Рибалка С.Є. не досліджено питання правильності визначення суми штрафної санкції відповідно до пп.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

Тому, сума податкового зобов'язання з ПДВ визначена контролюючим органом за результатами акту перевірки від 09.10.2012 № 2516/172/НОМЕР_2 визнається повторною з цього податку протягом 1095 днів та тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання.

На підставі акту № 1312/17/2/НОМЕР_2 від 18.05.2013 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішенняформи "Р" від 30.05.2013 р.№ , згідно з яким ФОП ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання у вигляді штрафних санкцій за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 82 780,20 грн. (а.с.6).

За наслідками узгодження податкового повідомлення-рішення від 30.05.2013 р. № в адміністративному порядку скарги позивача залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 19.10.2012 року № 2, прийняте відповідачем на підставі акту 09.10.2012 року № 2516/172/НОМЕР_2, оскаржено позивачем в судовому порядку (адміністративна справа № 804/2505/13-а).

Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому ст.43 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановлено, що сума штрафних санкцій, визначена ФОП ОСОБА_1 у податковому повідомленні-рішенні ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська форми "Р" від 30.05.2013 року № , є тією ж самою сумою штрафу, що не донарахована контролюючим органом в порядку п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України під час прийняття податкового повідомлення-рішення № 2 від 19.10.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість всього на суму 413 900,81грн., у т.ч. основного платежу - 331 120,81 грн. та штрафної (фінансової) санкції - 82780 грн.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2014 року у справі № 804/2505/13-а адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, податкове повідомлення-рішення ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська № 2 від 19.10.2012 року визнано протиправним та скасовано.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 року постанову суду першої інстанції від 24.04.2013 року у справі № 804/2505/13-а залишено без змін.

Отже, на даний час є таке, що набуло законної сили, судове рішення у справі № 804/2505/13-а, яким визнано неправомірним донарахування ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання по податку на додану вартість всього на суму 413 900,81 грн., у т.ч. основного платежу - 331 120,81 грн. та штрафної (фінансової) санкції - 82 780грн.

А відтак, донарахування позивачу 82 780,20 грн. штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення № 2 від 19.10.2012 року, скасованого в судовому порядку, є необґрунтованим.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська від 30.05.2013 р. № про збільшення грошового зобов'язання у вигляді штрафних санкцій за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 82 780,20 грн. суперечить вимогам п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесено відповідачем на підставі, в межах повноважень, але не у спосіб, передбачений законодавством та без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай