Справа № 802/890/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 квітня 2015 р. Справа № 802/890/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді: Богоноса М.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - Немирівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Немирівська ОДПІ) з адміністративним позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на 30.03.2015 року рахується борг в сумі 2147,85 грн. за не сплату єдиного податку.

В судове засідання позивач не з'явився, проте надав заяву за вх. №10256 про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження на адресу, що вказана в позовній заяві, проте конверт повернувся до суду із позначкою: "за зазначеною адресою не проживає".

За приписами частини 11 статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вищевикладене, судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. Тому суд дійшов висновку за можливе розглянути справу без участі представників сторін відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований Немирівською районною державною адміністрацією Вінницької області 12.06.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є платником єдиного податку та перебуває на спрощеній системі оподаткування (а.с.7).

На підставі поданих позивачем доказів, а саме: витягу з облікової картки платника єдиного податку (а.с.9-11), корінця податкової вимоги (а.с.8) судом встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 станом на момент винесення рішення по справі є заборгованість по сплаті єдиного податку у розмірі 2147,85 грн.

Пунктом 291.3 ст. 291 глави 1 розділу 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої та другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20-го числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. Нарахування авансових внесків для вищевказаних платників здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяв таких платників.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

З метою погашення податкового боргу, на адресу відповідача було направлено податкову вимогу № 901-25 від 24.06.2014 року, що підтверджується корінцем податкової вимоги (а.с.8). Проте вказана податкова вимога залишилась без виконання.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку заборгованості з єдиного податку.

Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості в розмірі 2147,85 грн. відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) відповідно до частини 4 статті 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1) в дохід місцевого бюджету (р/р 0382, одержувач УК у Немирівському районі /Брацлав/18050400, банк одержувач ГУДКСУ у Вінницькій області, код банку 37336738, МФО 802015) податковий борг по єдиному податку в сумі 2147,85 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень вісімдесят п'ять коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович