Справа № 522/15468/14-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/15468/14-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

19 серпня 2014 року позивач звернувся з позовом до Одеської міської ради про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії. Просить визнати противоправними дії відповідача щодо прийняття рішення Одеської міської ради від 25 червня 2014 року № 4820-VI про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі, в частині п.3 відмовити у надані дозволу ОСОБА_2 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі; скасувати п.3 рішення Одеської міської ради від 25.06.2014 року № 4820- VI про відмову у надані дозволу ОСОБА_2 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі; зобов'язати відповідача винести на засідання чергової сесії Одеської міської ради та розглянути подане ОСОБА_2 клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по передачі її безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах міста Одеси у відповідності до норм чинного законодавства.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та заперечення проти позову.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що в травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Одеської міської ради із заявою про виділення земельної ділянки в порядку ст.ст.116,118 Земельного кодексу України. П.3 рішення Одеської міської ради від 25 червня 2014 року № 4820-VI відмовлено у наданні дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі, згідно з переліком. До зазначеного переліку входить ОСОБА_2 Підставою щодо відмови зазначено невідповідність ст.118 Земельного кодексу України, а саме: відсутні графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно до вимог ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю, в якій перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Відповідно до п.б ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності у власності громадян та юридичних осіб, відповідно до цього Кодексу.

Питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях міської ради, згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

На підставі ст.116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до вимог ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної міської ради за місцем знаходження земельної ділянки. У заяві зазначають бажані розміри, графічні матеріали, місце та мета її використання. При цьому відповідна міська рада розглядає заяву громадянина, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту відведення.

Таким чином, законодавець передбачає конкретну земельну ділянку з її індивідуальними показниками.

Рішенням Одеської міської ради № 136-ХХІІІ від 29.06.1999 року затверджено положення про порядок надання земельних ділянок у користування, передачу їх у власність, оформлення права власності на землю фізичним особам.

П.п.1.3., 1.4 Положення передбачено, що підготовку проектів рішень Одеської міської ради, контроль за розробкою технічної документації, оформлення, реєстрація, видача та зберігання документів, які підтверджують право власності (користування) земельною ділянкою виконує Управління земельних ресурсів Одеської міської ради. Постійна комісія з питань будівництва, архітектури і землекористування розглядає і узгоджує документацію на виділення земельних ділянок в користування, передачу їх у власність і передає її в міську раду для прийняття рішення.

П. 3 Положення встановлений перелік документів, які необхідно надати до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради для подальшого розгляду питання щодо надання земельної ділянки фізичним особам із земель запасу, а саме: громадяни, зацікавлені у наданні їм земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва тощо, повинні звернутись до Одеської міської ради на ім'я міського голови з відповідним зверненням, в якому має бути вказано місце розташування, розмір та цільове призначення земельної ділянки. До звернення також додаються інформація щодо земельної ділянки та геодезична підоснова М 1:500, а в разі необхідності інші документи.

З урахуванням викладеного, документи, які визначені Положенням для надання земель у власність фізичним особам є підзаконним нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок оформлення земельних ділянок в межах адміністративно-територіальної одиниці міста Одеси.

Судам першої та апеляційної інстанцій не надані належні та допустимі докази того, що позивач звертався до Одеської міської ради із заявою про місце розташування розміру та цільового призначення земельної ділянки, а також не додана інформація щодо земельної ділянки та геодезична підоснова.

Відповідно до вимог ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону.

За приписами ч.ч. 6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцем знаходження земельної ділянки. До заяви надаються матеріали, передбачені частиною п'ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту і відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього кодексу.

Частинами 10 та 11 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що районна адміністрація у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Рішенням Одеської міської ради № 136-ХХІІІ від 29 червня 1999 року затверджено положення «Про порядок надання земельних ділянок у користування, передачу їх у власність, оформлення права власності на землю фізичними особами», відповідно до якого п.п. 1.3, 1.4 передбачено, що підготовку проектів рішень Одеської міської рад, контроль за технічною документацією, оформлення, реєстрація, вдача та зберігання документів, які підтверджують право власності (користування) земельною ділянкою, виконує Управління земельних ресурсів Одеської міської ради. Постійна комісія з питань будівництва, архітектури і землекористування розглядає та узгоджує документацію на виділення земельних ділянок в користування, передачу їх у власність і передає в міську раду для прийняття рішення.

На підставі п.3 вказаного Положення встановлений перелік документів, які необхідно надати до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради для подальшого розгляду питання щодо надання земельної ділянки фізичним особам із земель запасу, а саме: громадяни, зацікавлені у наданні їм земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для індивідуального дачного будівництва тощо, повинні звернутись до Одеської міської ради на ім'я міського голови з відповідним зверненням, в якому має бути вказано місце розташування, розмір та цільове призначення земельної ділянки. До звернення також додаються інформація щодо земельної ділянки та геодезична підоснова М 1:500, а в разі необхідності - інші документи.

Відповідно до положення про порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 січня 1993 року № 15, чинного на момент виникнення правовідносин, до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно - територіальних утворень, межі земельних ділянок власників земель і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що перебувають у державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність власників землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних рад народних депутатів, областях.

На підставі наведеного вбачається, що встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідальних рішень. При цьому, до заяви додаються викопіювання, геодезична підоснова М 1:500 або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Як було встановлено, ОСОБА_2 не були надані Одеській міській раді та судам першої та апеляційної інстанцій документи, які необхідні для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 23.04.2015 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький