Справа № 0210/7/2012
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0210/7/2012

Головуючий у 1-й інстанції: Глушкова В.Ф.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

31 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2012 року позивач звернулася до Крижопільського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання дій відповідача неправомірними; зобов'язання відповідача відновити виплату позивачу державної допомоги на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як одинокій матері з часу її припинення та виплатити заборгованість за весь період, починаючи з дати припинення такої виплати до дня ухвалення рішення судом.

Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2012 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційної розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14 грудня 2006 року позивач народила доньку ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 5).

З довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.69) та зі свідоцтва про народження дитини (а.с.5) встановлено, що запис про батька проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері - ОСОБА_2.

Крім того, відповідно до матеріалів справи на підставі заяви ОСОБА_2 від 27.12.2006 року і доданих до неї документів з 01.12.2006 року позивачу призначена державна допомога на дитину як одинокій матері у відповідності до вимог Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року. В подальшому позивач про перерахунок призначеного виду допомоги зверталася періодично: кожних шість місяців.

З 01 червня 2010 року управління припинило виплату позивачу державної допомоги з тих підстав, що вона народила доньку ОСОБА_3 від ОСОБА_4, з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, але з яким вона вела спільне господарство, проживала з ним до дня його смерті і разом виховувала дитину. Цей факт був встановлений рішенням Крижопільського районного суду від 18 березня 2010 року.

Не погодившись із вищезазначеним, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту внесення змін до Порядку від 27 грудня 2001 року № 1751 позивач мала право на отримання такої допомоги, однак, для її отримання необхідно було подати до відповідача відповідну заяву.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, з урахуванням наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку державним органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Пунктом 33, абзацом 1 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. № 1751, встановлено, що право на допомогу на дітей мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку державним органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Відповідно до абз. 2 п. 33 Порядку право на допомогу на дітей одиноким матерям мають вдова та вдівець з дітьми, мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, шлюб між якими було розірвано до дня смерті, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію.

В силу вимог абз. 3 п. 33 Порядку якщо одинока мати (вдова, вдівець), мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, шлюб між якими було розірвано до дня смерті, уклала шлюб, за нею зберігається право на одержання допомоги на дітей, які народилися до шлюбу, за умови, якщо ці діти не були усиновлені чоловіком (дружиною).

З системного аналізу вищезазначених норм, судовою колегією встановлено, що перелік осіб, які мають право на отримання допомоги одиноким матерям, чітко встановлений Порядком. З урахуванням обставин, встановлених у справі, до таких осіб позивач не належить.

Крім того, абзацом 4 пункту 33 цього Порядку передбачено, що жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, яка є батьком її дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, зокрема, з рішення Крижопільського районного суду від 18 березня 2010 року, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 2005 року проживали разом однією сім'єю і перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких у них народилася донька ОСОБА_3.

Таким чином, згідно з абз. 4 п. 33 Порядку ОСОБА_2 не мала права на отримання допомоги, передбаченої ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

В подальшому Законом України від 16.06.2011 року внесено зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та постановою Кабінету Міністрів України № 1167 від 16.11.2011 року "Про внесення змін до порядків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 і від 24.02.2003 року № 250" внесено зміни до Порядку від 27 грудня 2001 року № 1751.

Згідно з абз. 2 п. 33 Порядку ( в редакції від 16.11.2011 року) право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію.

Отже, обмеження щодо розірвання шлюбу до дня смерті відсутні.

Таким чином, починаючи з 16.11.2011 року матері (батьку) дитини у разі смерті одного з батьків встановлено право на отримання допомоги на дітей одиноким матерям.

Разом з тим, для отримання такої допомоги особа має дотримуватися порядку, встановленого чинним законодавством, зокрема, звернутися до органу, який призначає допомогу, із заявою та всіма необхідними документами.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 до відповідача із такою заявою не зверталася. Зазначене позивачем не спростовано.

Крім того, 30 березня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання управління соціального захисту населення Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області, в якому відповідач зазначає, що ОСОБА_2 10 травня 2012 року звернулася до відповідача із заявою про отримання допомоги одинокій матері, в результаті чого за період з 01.05.2012 року по 31.03.2015 року їй виплачено допомогу у розмірі 12425,11 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні адміністративного позову, оскільки з моменту виникнення у неї права на отримання спірної допомоги, позивач не дотрималася порядку, встановленого законом, для її призначення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2012 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.