Справа № 815/6670/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. Справа № 815/6670/14

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.
при секретаріПолянській А.М.

за участю сторін:
ФСС- Чуханенко Р.А. (довіреність)
- Жукова Ю.М. (довіреність)
- Какуша Т.Г. (довіреність)
3-тя особа- ОСОБА_8 (паспорт)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держсанепідслужби в Одеській області на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року по справі за позовом Головного управління Держсанепідслужби в Одеській області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса, Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Одеській області, третя особа - ОСОБА_8, про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса, Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Одеській області, третя особа - ОСОБА_8, про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року відмовлено Головному управлінню Держсанепідслужби в Одеській області в задоволені адміністративного позову.

Головне управління Держсанепідслужби в Одеській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, позивач зазначає, що судом першої інстанції було не в повному обсязі встановлено обставини справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що громадянин ОСОБА_8 18.04.2014 року надав до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 від 18.04.2014 року, акт перевірки дотримання санітарного законодавства від 19.02.2014 року та інформаційну довідку про умови праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання від 07.03.2014 року № 03/257, що були складені Одеським міським управлінням Головного управління Державної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області.

З метою проведення оцінки умов праці колишнього робітника, з'ясування обставин та причин виникнення професійного захворювання, визначення заходів щодо запобігання розвитку професійного захворювання; розслідування причин виникнення професійного захворювання та складання акту проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання за формою П-4, на підставі наказу Одеського міського управління ГУ Державної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області від 30.04.2014 року № 11 була створена комісія з розслідування причин виникнення професійного захворювання колишнього працівника ТУ Держгірпромнагляду в Одеській області ОСОБА_8

Як вибачається з матеріалів справи, засідання комісії відбувались неодноразово та 15.10.2014 р. був складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (за дорученням ГУ Держсанепідслужби в Одеській області від 23.04.2014 р. № 02/1445) ф. П-4 (а.с. 53-56).

Листом від 25.11.2014 р. № 03/1466 зазначений акт був направлений Одеським міським управлінням ГУ Держаної санітарно-епідеміологічної служби в Одеській області до відділення Фонду з пропозицією його підписати та надати окрему думку в разі незгоді з його змістом.

При цьому на акті відсутні підписи всіх членів комісії: головного спеціаліста відділу санітарно-гігієнічного нагляду Одеського міського управління ГУ ДСЕС в Одеській області Гавриленко М.Ю. (голова комісії); завідуючої профілактичним відділом КУ «Міська поліклініка № 6» Станчевої Н.Г.; начальника відділу розслідування нещасних випадків теруправління Дерджгірпромнагляду в Одеській області Панченка В.О.; голови первинної організації профспілки теруправління Держгірпромнагляду в Одеській області Трахтенберг І.М.; головного спеціаліста з охорони праці відділу соціально-економічних питань та правового забезпечення Федерації профспілок Одеської області Самородіної Н.П.; страхового експерта відділу організації профілактики нещасних випадків та професійних захворювань відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування Какуши Т.Г.; ОСОБА_14 (посада в акті не зазначена).

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначив, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив обставини справи, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що саме відсутність підписів в Акті П-4 представників Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса, Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України в Одеській області є предметом даного позову. Разом з тим, як вибачається з матеріалів справи та зазначено Відповідачем на адресу останнього надійшов акт у якому відсутні підписи всіх членів комісії.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства) визначає Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232 (далі - Порядок № 1232).

Згідно п.74 Порядку № 1232 головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, області або міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів.

Розслідування випадку професійного захворювання проводиться протягом десяти робочих днів після утворення комісії з розслідування. Якщо з об'єктивних причин розслідування не може бути проведене у зазначений строк, він може бути продовжений керівником закладу, що утворив комісію, але не більш як на один місяць. Копія відповідного наказу надсилається всім членам комісії з розслідування (п.76 Порядку № 1232).

В силу п.81 Порядку № 1232 комісія з розслідування зобов'язана: 1) розробити програму розслідування причин виникнення професійного захворювання; 2) розподілити функції між членами комісії; 3) розглянути питання щодо необхідності залучення до її роботи експертів; 4) провести розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання; 5) скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання.

Відповідно до п.86 Порядку № 1232 за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 (далі - акт за формою П-4) згідно з додатком 17.

Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно п.87 цього ж Порядку акт за формою П-4, підписаний членами комісії з розслідування, затверджується головним державним санітарним лікарем Автономної Республіки Крим, області, міста, району, на водному, залізничному та повітряному транспорті, Міноборони, МВС, СБУ, Адміністрації Держприкордонслужби, ДПтС, Держспецзв'язку, Державного управління справами та завіряється печаткою. У разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід'ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті.

Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач у позові посилається на вчинення представниками Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса та ТУ Держгірпромнагляду в Одеській області дій (звернення до суду (справа № 815/3633/14); розбір інформаційної довідки про умови праці при наявності повідомлення П-3; звинувачення голови комісії у надуманій необ'єктивності; підняття на засіданні комісій одних і тих же питань, по яким вже надавалися роз'яснення УкрНДі медицини транспорту; спонукання голови комісії до дій, які не належать до функцій комісії, до проведення лабораторних досліджень з порушенням вимог до їх проведення), що не відповідають меті створення комісії та вимогам законодавств щодо проведення розслідування, що в свою чергу заважає виконанню передбачених Порядком № 1232 функцій комісії.

В основу правового обґрунтування позовної заяви позивач посилається на порушення Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса п.76 Порядку № 1232, ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», розділ 3 Положення про службу страхових експертів з охорони праці, профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, затверджене постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 20.12.2011 р. № 63.

Посилання на положення ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є недоречним, оскільки зазначена норма не регулює спірні правовідносини та не підлягає до застосування при вирішенні спору. Розділ ІІІ «Права страхових експертів» Положення про службу страхових експертів з охорони праці, профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань лише передбачає право страхових експертів у складі відповідних комісій брати участь у розслідуванні нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Вирішуючи спір, суд враховує позицію, висловлену Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса, згідно з якою Відділення не погоджується із відображеними в акті ф. п-4 від 15.10.2014 р. обставинами. Крім того, зі змісту протоколів засідання комісії (а.с. 27-41) вбачається, що 2 члени комісії від Держгірпромнагляду в Одеській області також не погодилися зі змістом зазначеного акту. Представник Федерації профспілок Одеської області, згідно протоколів засідань комісії, також мав зауваження щодо результатів роботи комісії.

Таким чином, судом встановлено, що рішення комісії, яке приймається більшістю голосів за квотним принципом, фактично не прийнято. Натомість склалася ситуація, коли два члени комісії, якими ініційовано складання акту, як завершальної стадії проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, та які наполягають на підписанні акту, опинилися у меншості від складу комісії.

При цьому п.87 Порядку № 1232 передбачає обов'язок члена комісії підписати акт із окремою думкою у разі незгоди члена комісії з розслідування. Втім, в даному випадку незгода членів комісії з розслідуванням, результати якого викладені в акті ф. п-4 від 15.10.2014 р., утворює переважну більшість, тому за квотним принципом рішення вважається неприйнятим.

Поряд із тим, суд враховує встановлений п.81 Порядку № 1232 порядок роботи комісії, який перед складанням акту розслідування хронічного професійного захворювання передбачає розробку програми розслідування причин виникнення професійного захворювання; розподіл функції між членами комісії; розгляд питання щодо необхідності залучення до її роботи експертів; проведення розслідування обставин і причин виникнення професійного захворювання.

З наданих учасниками процесу документів не вбачається дотримання комісією вищезазначеного порядку роботи, чим й зумовлено утруднення завершальної стадії розслідування - складання та підписання акту. Фактично акт за ф.п-4 складений не після трьох днів після закінчення розслідування (п.88), а без узгодженої позиції переважної кількості членів комісії про результати такого розслідування.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України 21.10.2010 року № П-278/10.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз приписів КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Крім того, суд не може визнати обґрунтованими доводи позивача про некоректність дій Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса та ТУ Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України в Одеській області по відношенню до ОСОБА_8, оскільки суд вправі надавити оцінку лише питанням факту та права. Такі доводи не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини, тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Головного управління Держсанепідслужби в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами, задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини. Фактично, належним судовим захистом порушеного права ОСОБА_8 може бути поданий останнім відповідний позов на кінцевий акт роботи комісії, якщо він з ним не погодиться.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держсанепідслужби в Одеській області, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року по справі № 815/6670/14, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Ухвалу складено у повному обсязі - 22 квітня 2015 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук