Справа № 804/10217/14
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Потолової Г.В.
при секретарі - Корсун М.О.
за участю: представників позивача - Бадена О.В., Шаталюка С.В.,
представника відповідача - Курпай Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Мессер Україна» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, посилаючись на законодавчі підстави своїх дій, діяльність в межах закону та наданих повноважень, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін, ДП «Мессер Україна» зареєстрований 02.07.2007р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, перебуває на податковому обліку у Лівобережній ОДПІ.
За результатами проведеної перевірки Лівобережною ОДПІ складено Акт від 01.04.2014р. №1170/2204/35253290 (далі - Акт), за висновками якого встановлено порушення пунктів 200.1, 200.4 «а» «б» ст.200 ПК України, внаслідок чого, ДП «Мессер Україна» завищено суму залишку від'ємного значення, що після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) за лютий 2014р. на суму 3'191'905грн.00коп.
Рішенням про результати розгляду повторної скарги Міністерства доходів і зборів №12020/6/99-99-10-01-15 від 04.07.2014р. скаргу ДП «Мессер Україна» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що підставою для проведення камеральної перевірки відповідачем був акт №2041/22-01/35253290 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Мессер Україна» від 31.12.2013р. та податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2014р. від 18.03.2014р. з додатками.

Позивач пояснює, що у період з 16.12.2013р. по 24.12.2013р. відповідно до Наказу №706 від 16.12.2013р., виданого відповідачем, згідно п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, була здійснена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з питання дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011р. по 30.09.2013р. За результатами перевірки позивача 31.12.2013р. складено Акт від 31.12.2013р. Перевіркою в тому числі встановлено порушення п.п.14.1.36, п.14.1, ст.14, п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р., в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 3'191'905грн.00коп.

Як зазначає позивач, ДП «Мессер Україна» не погодившись із висновками Лівобережної ОДПІ в акті перевірки від 31.12.2013р. та, відповідно, із донарахованими сумами ПДВ згідно податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2014р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3' 191' 905грн.00коп., оскаржило його у відповідності до чинного законодавства.

Так, 09.01.2013р. ДП «Мессер Україна» надано заперечення за вих. №3 до акту перевірки від 31.12.2013р.

Листом відповідача №1473/10/04-64-22-01-10 від 17.01.2014р. висновки, викладені в акті перевірки від 31.12.2013р., визнані правомірними та обґрунтованими.

Скаргою за вих. №16 від 27.01.2014р. податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2014р. оскаржене до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Рішенням Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області №903/10/04-36-10-08-09 від 13.02.2014 року термін розгляду скарги продовжений та додатково призначено позапланову документальну перевірку позивача. Відповідно до Акту №1002/22-1/35253290 про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 13.03.2014 року та рішення про результати розгляду первинних скарг №1825/10/04-36-10-08-09 від 28.03.2014 року податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись з такими висновками, позивачем 09.04.2014 року оскаржено зазначене податкове повідомлення-рішення у Міністерстві доходів і зборів України відповідною скаргою за вих. №68.

Рішенням Міністерства доходів і зборів України №7460/6/99-99-10-01-25 від 24.04.2014 року скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2014 року - в силі.

Не погодившись з такими висновками, ДП «Мессер Україна» подано адміністративний позов про скасування, в тому числі, податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2014. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2014р. позов задоволено частково, податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2014 року скасовано.

Таким чином, на думку позивача, ним у повній відповідності до норм чинного законодавства здійснено всі засоби оскарження податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2014 року, яке у результаті було скасоване.

Позивач звертає увагу, що саме під час здійснення ДП «Мессер Україна» вищезазначеної процедури оскарження, відповідачем, як зазначалося, 01.04.2014 року було здійснено камеральну перевірку та встановлено факт не віднесення ДП «Мессер Україна» суми, визначеної податковим повідомленням-рішенням № від 22.01.2014 року, у розмірі 3' 191' 905грн.00коп. до рядку 21.3 Декларації за лютий 2014 року. Такий факт, за думкою відповідача, є завищенням позивачем задекларованого залишку від'ємного значення у податковій Декларації за лютий 2014 року, та, відповідно, підставою для донарахування податку на додану вартість у розмірі 3' 191' 905грн.00коп. згідно податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2014 року.

Посилаючись на п.56.16 ПК України, позивач вказує, що скарга ДП «Мессер Україна» на момент перевірки і складання акту від 01.04.2014р. знаходилася у процедурі оскарження, тому у відповідача відсутні жодні правові підстави надсилати податкові вимоги щодо оскаржуваної суми податку на додану вартість.

Також, позивач зазначає, що посилання відповідача на необхідність віднесення неузгодженої суми до рядку 21.3 Декларації за лютий 2014 року також не можуть бути правомірними з огляду на те, що Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 13.11.2013р. №678, що «рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної контролюючим органом».

Отже, беручи до уваги факт неузгодженості суми податкового зобов'язання, встановленого за результатами перевірки згідно Акту від 31.12.2013 року, такі результати не є остаточними та не є такими, що набрали законної сили у відповідності до ч.2 п. 56.17 ПК України, а, відповідно, позивач вказує на відсутність правових підстав для здійснення змін у своїй податковій звітності, зокрема в Декларації за лютий 2014 року, до моменту закінчення процедури оскарження податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2014 року.

Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи та підтримані представником у судовому засіданні. Відповідач зазначає, що відповідно до Порядку №678, рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної контролюючим органом.

За твердженням відповідача, у разі коли за результатами перевірки податковим органом встановлено перевищення платником задекларованого залишку від'ємного значення податкової декларації з ПДВ, то сума зменшення залишку від'ємного значення на підставі повідомлення-рішення за формою «В4» відображається платником зі знаком

«-» у рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ податкового (звітного) періоду, в якому таке повідомлення-рішення отримано.

Як зазначає відповідач, позивачем в рядку 21.3 декларації за лютий 2014р. не відображено зі знаком «-» суму зменшення залишку від'ємного значення на підставі повідомлення-рішення «В4». У зв'язку з чим відповідач дійшов висновку, якщо контролюючим органом зменшено суми від'ємного значення з податку на додану вартість шляхом винесення податкових повідомлень-рішень форми «В4», дані суми можуть бути використані підприємством у наступних податкових періодах лише при наявності судового рішення, яке набрало законної сили.

Дослідивши матеріали справи, надані представниками сторін докази, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог п.46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податку контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (п. 200.4 ст. 200 ПК України).

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 цього Кодексу, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п.200.6 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в електронному вигляді подана до органу державної податкової служби податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2014р. від 18.03.2014р. вх.№ з додатками, у якій позивачем задекларовано у залишок від'ємне значення попереднього податкового періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, що підтверджується змістом акту перевірки та копією додатку 2 до декларації. (а.с.78-93)

Згідно п.4.4 "Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року №1236 (далі - Порядок №1236) у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень.

При цьому, сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили.

Після прийняття судом рішення по суті, яке набрало законної сили, структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, що оскаржувалося, в день отримання відповідного рішення органом державної податкової служби вносить інформацію про таке рішення до зазначеного в попередньому абзаці окремого реєстру та підшиває копію рішення до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків.

Аналогічні дії здійснюються у разі оскарження платником податків рішення суду в апеляційному порядку (за умови прийняття апеляційної скарги апеляційним адміністративним судом до провадження).

У разі надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків після закінчення граничного строку сплати сума грошового зобов'язання, нарахована в картці особового рахунка платника податків, підлягає виведенню з неї до окремого реєстру, де вона міститься, до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п. 4.5 Порядку №1236 після закінчення процедури адміністративного оскарження та/або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили суми узгодженого грошового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень-рішень (окремого реєстру, передбаченого пунктом 4.4 цього розділу) до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби. Одночасно структурному підрозділу, що забезпечує адміністрування облікових показників та звітності, передаються паперові виписки з реєстру податкових повідомлень-рішень за день, до яких включається інформація щодо сум узгоджених грошових зобов'язань та інших показників, які переносяться до карток особових рахунків. Зазначені виписки передаються окремо від кожного структурного підрозділу, що складає податкові повідомлення-рішення, за підписом керівника такого структурного підрозділу.

Таким чином, п.4.4, 4.5 Порядку №1236 передбачено, що до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби та до картки особового рахунку платника податку передаються суми зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість лише після набрання судовим рішенням законної сили (якщо судовим рішенням буде відмовлено у задоволенні позову платника податків про скасування відповідного ППР), а, відповідно, зменшення від'ємного значення ПДВ враховується податковим органом в картці особового рахунку при розрахунку податкових зобов'язань платника податків з ПДВ лише після набрання таким судовим рішенням законної сили.

З урахуванням викладеного, суд вважає висновок податкового органу (відповідача по справі) про зобов'язання ДП «Мессер Україна» враховувати висновки акту перевірки №2041/22-1/35253290 від 31.12.2013р. та винесене на підставі цього акту податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2014р. про зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість, а також відсутність у останнього права відображати вказане від'ємне значення у декларації за лютий 2014 року до набрання законної сили судовим рішенням по справі №804/6678/14 про оскарження податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2014р. - таким, що суперечить п.4.4, п.4.5 Порядку №1236.

Відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як встановлено в ході судового розгляду адміністративної справи, податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2014р. про зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість, яке стало підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2014р., оскаржувалося в судовому порядку та, згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/6678/14 від 12.06.2014р., залишеною в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2014р., визнано протиправним та скасовано.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що чинні норми податкового законодавства України не містять заборони декларування від'ємного значення з ПДВ, у випадку, якщо винесене податковим органом ППР про його зменшення оскаржується платником податків.

Крім того, в запереченнях відповідачем зазначено, що Податковим кодексом прямо не передбачено дій платника податків у випадку оскарження податкового повідомлення-рішення про зменшення суми від'ємного значення суми ПДВ.

Таким чином, ДП «Мессер Україна» правомірно відобразило суму від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 3' 191' 905грн.00коп. в декларації за лютий 2014 року, а податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2014р., яким ДП «Мессер Україна» зменшено розмір від'ємного значення, є незаконним, порушує права останнього як платника ПДВ, а тому підлягає скасуванню.

Суд вважає за необхідне зазначити, що податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2014р., яким ДП «Мессер Україна» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість по декларації з ПДВ за лютий 2014р., могло бути винесено податковим органом лише у випадку наявності рішення про відмову у задоволенні позову ДП «Мессер Україна» про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2014р. про зменшення від'ємного значення з ПДВ у минулих періодах, яке набрало законної сили.

Зменшення податковим органом в лютому 2014 року узгодженої в минулих періодах суми від'ємного значення з ПДВ, із посиланням на податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2014р., яким зменшено суму від'ємного значення з ПДВ у розмірі 3' 191' 905грн.00коп., є таким, що не відповідає приписам Податкового кодексу України.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно при розгляді даної справи, суд, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, враховує постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2014р. по справі №804/6678/14, залишеною в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2014р., що, відповідно, набрала законної сили 03.10.2014р., якою скасовано податкове повідомлення-рішення Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровські області № від 22.01.2014р. про зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 3' 191' 905грн.00коп.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд, дійшов висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2014р. прийняте відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Отже, таке податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України повернути пропорційно задоволених вимог з Державного бюджету України позивачу - Дочірньому підприємству «Мессер Україна» судові витрати у розмірі 487грн.20коп., сплачені платіжним дорученням від 16.07.2014р. №3185.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Мессер Україна» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2014р., яким Дочірньому підприємству «Мессер Україна» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3' 191' 905грн.00коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства «Мессер Україна» () судовий збір у розмірі 487грн.20коп. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 19.12.2014р.

Суддя Г. В. Потолова