Справа № 2-а-1812/10/0270
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 квітня 2015 р. Справа № 2-а-1812/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Ємельянова Р.І.,

представника позивача: Загороднього Ю.С.,

представника прокуратури: Самборської Я.А.,

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокурора Гайсинського району в інтересах держави в особі Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу зі сплати штрафних санкцій

в с т а н о в и в :

В квітні 2010 року прокурор Гайсинського району в інтересах держави в особі Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції звернувся в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення боргу зі сплати штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за ФОП ОСОБА_3 рахується заборгованість перед бюджетом по штрафних санкціях нарахованих за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сумі 3682570 грн. Посилаючись на те, що відповідач самостійно, у визначені строки не сплачує суму податкового боргу, позивач змушений звернутись до суду про стягнення даної заборгованості в судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про зменшення позовних вимог. Надав суду письмову заяву, у якій повідомив, що ухвалою ВАСУ від 26.01.2015 року по справі № 2-а-5151/10/0270 касаційну скаргу Гайсинської МДПІ залишено без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін (про скасування рішення № від 20.10.2009 року на суму 244701 грн.) та ухвалою ВАСУ від 31.03.2015 року по справі №2-а-3862/10/0270 (про скасування рішення №/0 від 17.11.2009 року на суму 3437869 грн.) касаційну скаргу ФОП ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову ВААС від 11.03.2014 року залишено без змін, якою позов задоволено частково на суму 1598959,40 грн., в решті на суму 1838909,60 грн. - відмовлено. З огляду на викладене, просив суд стягнути з відповідача податковий борг зі штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства по застосуванню реєстраторів розрахункових операцій у сумі 1838909,60 грн.

Представник прокуратури підтримав заявлене клопотання про зменшення позовних вимог.

Відповідач не заперечував щодо зменшення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрований Гайсинською районною державною адміністрацією Вінницької області 04.11.2004 року, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію Серії НОМЕР_2 та перебуває на обліку в Гайсинській ОДПІ, як платник податків з 30.06.2000 року (а.с. 7, 11).

Судом встановлено, що перевірками проведеними працівниками податкового органу, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності було встановлено, що ФОП ОСОБА_3 порушив вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265-95 від 06.07.1995 року. Перевірка АЗС, яка належить ФОП ОСОБА_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, здійснювалась працівниками ДПА у Вінницькій області на підставі направлень на перевірку, про що здійснено відповідні записи в акту. Перевірку проведено 15.10.2009 року, за результатами складено акт перевірки №1394/02/32/23/НОМЕР_1. Перевіркою встановлено порушення з боку позивача п.1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». При продажу паливно-мастильних матеріалів розрахункові операції не проведені через РРО в безготівковій формі оплати на загальну суму 48940,20 грн. та відповідні розрахункові документи не роздруковано та не видано.

За дане порушення згідно п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», 20.10.2009 року Гайсинською МДПІ винесено рішення № про застосування штрафних санкцій, яким до СПД ОСОБА_3 застосовані фінансові санкції на загальну суму 244701 грн., а саме в п'ятикратному розмірі у разі не проведення розрахункових операцій через РРО, тобто 48940,20 грн. * 5 = 244701 грн. Рішення вручене відповідачу 20.10.2009 року (а.с. 10).

У період з 19.10.2009 року по 30.10.2009 року працівниками Гайсинської МДПІ проводилась виїзна планова перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 року по 30.06.2009 року, ПДВ з 01.07.2008 року по 30.09.2009 року ФОП ОСОБА_3 за наслідками якої 11.11.2009 року податковою складено акт перевірки №2115/1700/НОМЕР_1.

Проведеною перевіркою встановлено порушення з боку позивача п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». При продажу паливно-мастильних матеріалів розрахункові операції не проведено через РРО в безготівковій формі оплати на загальну суму 687573,80 грн. та відповідні розрахункові документи не роздруковані та не видані.

За дане порушення згідно п.1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Гайсинською МДПІ винесено рішення №/0 від 17.11.2009 року про застосування штрафних санкцій, яким до СПД ОСОБА_3 застосовано фінансові санкції на загальну суму 3437869 грн., а саме в п'ятикратному розмірі у разі не проведення розрахункової операції через РРО, тобто, 687573,80 грн.* 5 = 3437869 грн. СПД ОСОБА_3 отримав повідомлення-рішення 23.11.2009 року (а.с. 12).

Відповідно до положень статті 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265-95 від 06.07.1995 року, суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

В порушення вказаних норм Закону відповідач не сплатив штрафні санкції, що призвело до створення боргу в сумі 3682570 грн.

Не погоджуючись з рішенням Гайсинської МДПІ рішення № від 20.10.2009 року про застосування штрафних санкцій, відповідач оскаржив його до Вінницького окружного адміністративного суду (справа №2-а-5151/10/0270), постановою якого 08.02.2011 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2015 року, позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції № від 20.10.2009 року про застосування штрафних фінансових санкцій у сумі 244701 грн.

Крім того, не погоджуючись з рішенням Гайсинської МДПІ №/0 від 17.11.2009 року про застосування штрафних санкцій у сумі 3437869 грн., відповідач оскаржив його до Вінницького окружного адміністративного суду (справа №2-а-3862/10/0270), постановою якого від 25.11.2010 року в задоволені адміністративного позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.03.2015 року, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014 року якою позовні вимоги задоволено частково на суму 1598959,40 грн., залишено без змін.

Виходячи з вищевикладеного, внаслідок порушення податкового законодавства щодо сплати податків та зборів у встановлені законом терміни, за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом по штрафних санкціях у розмірі 1838909,60 грн., нарахованих за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі. Зазначене підтверджується наданою в матеріали справи Гайсинською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області довідкою №779 про наявність заборгованості станом на 21.04.20015 року у сумі 1838909,60 грн. та даними облікової картки платника податків.

З метою погашення податкового боргу Гайсинською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області сформовано та вручено відповідачу податкову вимогу форми "ф" № 2541 від 15.12.2014 року, яка отримана останнім 16.12.2014 року.

У зв'язку з наявністю заборгованості та відсутністю добровільної сплати відповідачем податкової заборгованості, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення такої заборгованості перед бюджетом.

Доказів сплати даної заборгованості на час розгляду даної справи відповідачем суду не надано.

Відповідно до визначення наведеного в п.п. 14.1.39 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.175 цієї ж статті визначено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Положеннями п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, якщо сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 не погоджуючись з рішеннями податкового органу, скористався правом їх судового оскарження, проте, позовні вимоги в судовому порядку задоволені частково.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення адміністративних справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Частиною четвертою цієї ж статі передбачено, що суд вживає передбачені заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини другої статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобов'язаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки. З метою реалізації обов'язків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Враховуючи вищевикладені положення законодавства, а також те, що заявлена позивачем сума заборгованості підтверджується належними доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2 Вінницька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Державного бюджету України кошти у рахунок погашення боргу зі сплати штрафних санкцій в сумі 1838909 (один мільйон вісімсот тридцять вісім тисяч дев'ятсот дев'ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович