Справа № 826/20507/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промтех Состав» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Промтех Состав» при взаємовідносинах з ТОВ «Протекшн ЛТД» за період з 01.04.14р. по 30.09.14р., за результатами якої складено акт від 20.11.14р. №1275/26-54-22-04-39157344.

В ході проведення перевірки встановлено порушення ТОВ «Промтех Состав»: п.п.185.1 ст.185, п.п.198.1 пп.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 312442грн. в т.ч. за серпень 2014р. на суму 312442грн.

На підставі акту від 20.11.14р. №1275/26-54-22-04-39157344 ДПІ у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.12.2014р. № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 468663грн., з яких за основним платежем - 312442грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 156221грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся із адміністративним позовом до суду, в якому просив визнати протиправними та скасувати вказане вище податкове повідомлення-рішення.

В основу обґрунтування свого рішення про задоволення позову, Окружний адміністративний суд м. Києва посилався на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентом не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності, а первинні документи, складені позивачем та його контрагентами у ході господарських операцій, відповідають вимогами чинного законодавства.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 ст. 200 ПК України визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Водночас відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В ході проведення перевірки ТОВ «Промтех Состав» при взаємовідносинах з ТОВ «Протекшн ЛТД» за період з 01.04.2014 по 10.09.2014 було встановлено наступне.

Відповідно до договору про надання послуг№1507/01 від 15.07.2014 року укладеного між ТОВ «Промтех Состав» в особі Найдьонова Д.В., далі Замовник та ТОВ «Протекшн ЛТД» в особі ОСОБА_3., далі Виконавець, уклали договір про наступне.

Виконавець зобов'язується протягом визначеного в договорі строку надавати за плату зокрема: огляд технічного стану вантажних вагонів Замовника після їх прибуття на станцію; внутрішня очистка та промивка вантажних вагонів Замовника від залишків вантажу; організація робіт з Підготовки вагонів Замовника до завантаження та/або пошкодження вузлів та деталей кузова, системи розвантажування та укомплектування деталями і вузлами автогальма вагонів в разі їх відсутності чи пошкодження.

Варто відмітити, що в провадженні СУ ФР ДПІ Голосіївському районі ТУ Міндоходів у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000232 від 23.09.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Відповідно до заяви гр. ОСОБА_3. 1993 р.н, він дізнався, що є засновником та керівником ряду підприємств; в т.ч. ТОВ «Протекшн ЛТД». ТОВ «Протекшн ЛТД» та інші суб'єкти господарювання він не реєстрував, наміру займатися підприємницькою діяльністю не мав, його особисті дані були використані невідомими особами.

Також гр. ОСОБА_3 повідомив, що бухгалтерську та податкову звітність не підписував, свідоцтва платника ПДВ не отримував, печатки підприємств в дозвільній системі не отримував, банківські рахунки підприємств не відкривав та ними не розпоряджався, на керівних посадах зазначених підприємств не перебував та інших осіб на них не призначав.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Протекшн ЛТД» була подана податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2014 року яка містила помилки - та не була визнана як податкова звітність, оскільки не звітує про наявність основних (технічних) засобів: підприємство звітує за формою 1-ДФ про наявність нарахованих доходів на користь 11 найманих працівників, 8 з яких прийняті на роботу 15.07.2014 та 3 особи були прийняті 01.08.2014 року з максимальною сумою нарахованого доходу 1026,09 грн. на одну особу: у зв'язку з чим надання ТОВ «Протекшн ЛТД» на адресу ТОВ «Промтех Состав» послуг по підготовці та обслуговуванню залізничних вагонів в різних місцях дислокації на суму 187465 2.01 грн., в т.ч, ПДВ 312442,00 грн. на протязі одного календарного місяця, не може мати реального характеру.

Враховуючи вищенаведене, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучною формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Відповідно до абзацу 2 п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що у ТОВ «Промтех Состав» відсутній кваліфікований персонал для надання послуг пов'язаних з: оглядом технічного стану вантажних вагонів Замовника після їх прибуття на станцію; внутрішня очистка та промивка вантажних вагонів Замовника від залишків вантажу; організація робіт з Підготовки вагонів Замовника до завантаження та/або пошкодження вузлів та деталей кузова, системи розвантажування та укомплектування деталями і вузлами автогальма вагонів в разі їх відсутності чи пошкодження, які передбачені умовами договорів.

Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Вказаної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України (лист від 02.06.2011 № 742/11/13-11).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні спірного судового рішення було неповно з'ясовано фактичні обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справ та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року - скасувати, та постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Промтех Состав» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.