Справа № 524/11138/14-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 р.Справа № 524/11138/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.02.2015р. по справі № 524/11138/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати в період її роботи з 10.09.2002 року по 25.11.2010 року компенсації за роботу у вихідні дні у грошовій формі у подвійному розмірі, а також в частині не оплати у подвійному розмірі роботи у святкові і неробочі дні;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити передбачені трудовим законодавством України компенсаційні виплати за роботу у вихідні, святкові й неробочі дні за період з 10.09.2002 року по 25.11.2010 року;

- зобов'язати відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення на протязі одного місяця від дати набрання судовим рішенням законної сили.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.02.2015р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач з 10.09.2002 року працював у виконавчому комітеті Автозаводської районної Ради м. Кременчука Полтавської області, а 25.11.2010 року був звільнений.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не порушено прав позивача, оскільки підстав для виплати позивачу компенсації за роботу у вихідні дні у грошові формі у подвійному розмірі, а також в частині не оплати у подвійному розмірі роботи у святкові і неробочі дні відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

В листі Міністерства праці та соціальної політики України від 02.04.2010 р. N 89/13/116-10 "Про чергування на підприємствах і в установах зазначено, що залучення працівників до чергування регулюється постановою Секретаріату ВЦРПС від 02.04.54 р. N 233 "Про чергування на підприємствах і в установах", яка діє в Україні відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу СРСР" від 12.09.91 р. N 1545 в частині, яка не врегульована законодавством України.

Відповідно до цієї постанови чергування працівників після закінчення робочого дня, у вихідні та святкові дні можуть запроваджуватись у виняткових випадках і лише за погодженням з профспілковим органом.

Чергування полягає в обов'язку працівника знаходитись на визначеному роботодавцем робочому місці з метою вирішення невідкладних питань, не пов'язаних з трудовими обов'язками цього працівника, а також передачі інформації.

Згідно наявних в матеріалах справи розпоряджень № 8-р від 13.02.2006 р., № 38-р від 14.04.2006 року, № 79-р від 14 серпня 2006 року у виконавчому комітеті Автозаводської районної Ради м Кременчука Полтавської області затверджений графік прийму у вихідні дні на виконання вимог Закону України " Про звернення громадян", Указу Президента України від 07 лютого 2008 року № 109 ""Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування" та керуючись ст. 38, 41, 45 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не порушено прав позивача, оскільки підстав для виплати позивачу компенсації за роботу у вихідні дні у грошові формі у подвійному розмірі, а також в частині не оплати у подвійному розмірі роботи у святкові і неробочі дні відсутні.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 16.02.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.02.2015р. по справі № 524/11138/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Старостін В.В. Бегунц А.О.

Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2015 р.