Справа № 814/932/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

30 березня 2015 року Справа № 814/932/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н. В. за участю секретаря судового засідання Тимошевська О. І. розглянувши адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю " ЕРА-Н", вул. Чигрина, 29 "Б", м. Миколаїв, 54020

доДПІ у Заводському р-ні м.Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській обл., вул. Г. Петрової, 2-а, м. Миколаїв, 54029

провизнання протиправним та скасування наказу від 17.03.2015 р. № 12,
За участю представників сторін:

від позивача: Сташук О.Г., Єфремова І. Ю.

від відповідача: Дідик О. М.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Ера-Н", звернувся з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 17.03.2015 р. № 12.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказ прийнято безпідставно та необґрунтовано. Кримінальне провадження, в рамках якого призначено перевірку позивача, стосується іншого підприємства.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу є постанова слідчого про призначення перевірки позивача. Податкове законодавство не ставить право на призначення перевірки в залежність від наявності господарських операцій між підприємством, що перевіряється, і підприємством, щодо якого відкрито кримінальне провадження.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволені позову.

У судовому засіданні 30.03.2015 р. в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов не належить задоволенню, виходячи з наступного:

Постановою старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Миколаївській області підполковника податкової міліції Шимченко О.Я. від 16.03.2015 р. призначено по кримінальному провадженню № 0000097 від 03.11.2014 р. проведення позапланової документальної перевірки позивача за 2014 р. з питань дотримання вимог податкового законодавства України.

Відповідачем 17.03.2015 р. було прийнято наказ № 12 про проведення перевірки позивача.

19.03.2015 р. посадові особи відповідача вийшли за податковою адресою позивача для проведення перевірки, однак ліквідатор Єфремов І.Ю. не допустив посадових осіб до проведення перевірки та відмовився підписати направлення на перевірку, про що складено відповідні акти.

Підставою для призначення перевірки вказано п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, згідно якого документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності постанови слідчого, винесеної ними відповідно до закону.

Пунктом 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення перевірки за умови пред'явлення направлення, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що кримінальне провадження, в рамках якого призначено перевірку, стосується іншого підприємства, яке не є контрагентом позивача.

Підпункт 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України не містить вимог, що кримінальне провадження має бути порушене щодо особи, перевірку якої призначено. Постанова слідчого від 16.03.2015 р. винесена на виконання повноважень, наданих законом, і позивачем не оскаржена.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством України. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та не належать задоволенню.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 11 КАС).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Повний тест постанови

виготовлено та підписано суддею 31.03.2015 р.

Суддя Н. В. Лісовська