Справа № 2-а-2583/11
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-2583/11

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Міщенко Г.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання за постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2011 року по справі № 2-а-2583/11.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі № 2-а-2583/11 за її позовом до Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з винесенням нової ухвали про відмову заявнику у задоволенні його заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю. Враховуючи, що зазначених клопотань не надходило, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в Березнегуватському районі Миколаївської області задоволений. Визнано протиправними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 16 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 16 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично здійснених виплат.

Постанова суду першої інстанції була направлена позивачу, але не зверталася до виконання протягом одного року і залишилася невиконаною, оскільки Законами України «Про Державний бюджет України» № 4282-VI від 22.12.2011 року, №5515-VI від 06.12.2012 року та № 79-VI від 16.01.2014 року, кошти на виплату заборгованості за рішенням суду в державному бюджеті не були передбачені.

Постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою», визначено механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 2 ст. 261 КАС України, заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист № 2-а-2583/11 виданий ОСОБА_1 Березнегуватським районним судом Миколаївської області 24 грудня 2014 року, де строк пред'явлення виконавчого листа до виконання визначений до 22 травня 2014 року (а.с. 24).

Так як підтвердження того, що ОСОБА_1 отримала копія постанови з однієї сторони, а з іншої позиція Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області, за якої позивача запевнили, що заборгованість, яка підлягає негайному виконанню, йому нарахована, однак для її виплати необхідний певний час, в справі відсутнє, тому заявник не мав можливості вчасно отримати виконавчий лист.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Виконання судових рішень проводиться з наступного дня після набрання рішенням законної сили (п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Позивач участі у справі в суді першої інстанції не брав, рішення за результатами розгляду справи йому не направлялося.

Тобто, з даного вбачається, що заявник не знав про існування рішення суду, яке набрало законної сили, у зв'язку з чим пропустив строк пред'явлення виконавчого документа.

Таким чином, за вказаних обставин та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 14 КАС України і Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про поновлення встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки позивач пропустив цей строк виключно з незалежних від нього підстав, тобто, з поважних причин.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спірного питання.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 КАС України, ухвалу суду за результатами розгляду заяви про поновлення пропущеного строку може бути оскаржено в загальному порядку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні питання, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Отже, апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов