Справа № 820/12490/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2015 р. м. Київ К/800/68236/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішень, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 25.01.2013 року про скасування рішення про оформлення позивачем громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про вилучення та знищення паспорту позивача.

Постановою Харківського оружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року адміністративний позов задоволено скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 25.01.2013 року про скасування рішення від 18.07.2007 року про набуття позивачем ОСОБА_4 громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» та скасовано рішення відповідача від 27.01.2013 року про вилучення та знищення паспорту позивача.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що належних підстав, передбачених статтею 21 Закону України «Про громадянство України», для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивачем, відповідачем встановлено не було. Крім того твердження відповідача про подання неправдивих відомостей ґрунтується виключно на наявності ухвали Дергачівського районного суду Харківької області, якою за нововиявленими обставинами скасовано рішення про встановлення факту проживання позивача на території України, а в подальшому заяву позивача залишено без розгляду.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року апеляційну скаргу відповідача задоволено, постанову Харківського оружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року скасовано та ухвалено нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що згідно ухвали суду, що набрала законної сили заява позивача про встановлення факту проживання на території України з травня 1989 року по травень 1990 року залишена без розгляду, а позивачем та його представником не було надано інші докази в підтвердження факту проживання на території України у вказаний період.

У поданій касаційній скарзі позивач заявив вимоги про скасування рішення суду апеляційної інстанції, як такого, що ухвалене із порушенням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі, як скасованого помилково.

У доводах касаційної скарги, позивач зазначає, що не було встановлено факту набуття ним громадянства України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Республіки Грузія, був документований паспортом МВС Республіки Грузія НОМЕР_1.

26 лютого 2007 року позивач подав до УГІ ФРО ГУМВС України в Харківській області заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

18 квітня 2007 року УГІРФО ГУМВС України в Харківській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_4, яке було затверджене начальником ГУМВС України в Харківській області.

18 квітня 2007 року позивачем складено декларацію про відмову від іноземного громадянства та сплачено вартість оформлення виходу з громадянства Грузії.

25 квітня 2007 року Дергачівським РВ ГУМВС України в Харківській області видано позивачу паспорт громадянина України НОМЕР_2, та зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

/

27 вересня 2010 року рішенням ГУМВС України в Харківській області на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України» скасовано рішення ГУМВС України в Харківській області від 18.04.2007 року про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2012 року скасовано рішення ГУМВС України в Харківській області від 22.09.2010 року про скасування рішення ГУМВС України в Харківській області від 18.04.2007 року про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_4 та скасовано висновок від 31.10.2011 року про вилучення та знищення паспорту ОСОБА_4.

25 січня 2013 року відповідачем Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області, повторно, на підставі статті 21 Закону України «Про громадянство України» 25.01.2013 року прийнято рішення щодо скасування рішення ГУ МВС України в Харківській області від 18.04.2007 року про оформлення набуття громадянства України позивачем, вилучення та знищення паспорту.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України» рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

З подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та прийнятого за наслідками такого рішення (а.с.34-36) вбачається, що підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України є ухвала Дергачівського районного суду від 14.07.2008 року про скасування рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20.02.2007 року за завою ОСОБА_4 про встановлення факту проживання на території України з травня 1989 року по травень 1990 року за нововиявленими обставинами, що на думку відповідача вказує на набуття громадянства України позивачем внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Аналізуючи наведене, зазначеним судовим рішенням не було встановлено фактів подання ОСОБА_4 свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не міг набути громадянство України.

На підтвердження вказаних фактів (подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не міг набути громадянство України) ні до прийняття оскаржуваних рішень, ні під час розгляду справи судами, відповідачем не здобуто та не надано доказів, що відповідали б вимогам ст.ст.69,70 КАС України.

З огляду на вказане колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних рішень.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції не врахував вказані обставини.

Крім того, згідно вимог частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вказаної норми, суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції покликався на те, що в суді апеляційної інстанції представником позивача не були надані інші докази в підтвердження факту проживання позивача на території України з травня 1989 року по травень 1990 року, хоча у вказаній справі саме відповідач повинен був довести правомірність прийнятих рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з рішення суду першої інстанції вбачається, що при його ухвалені, суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення, та воно ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року у справі № 820/12490/14 скасувати, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року в даній справі залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бут переглянута в порядку передбаченому ст.ст 235-244-2 КАС України.

Судді І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко