Справа № 813/741/15
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року № 813/741/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Бравчук Д.Є., Фуртак А.В.,

за участі представників

позивача . Таллєвої Т.А., Турчин Т.А.

відповідача Квасниці Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Піар студія «Конквест» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 04.02.2015 року.

Посилається на те, що оскаржене рішення ґрунтується на безпідставних висновках, викладених в акті перевірки №30/13-50-22-11/06/36609700 від 23.01.2015 року, про неправомірне формування податкового кредиту за наслідками господарських операцій з ТОВ «Денікс Груп» за липень-серпень 2014 року. Як зазначив позивач, реальність його господарських операцій з названим вище контрагентом та факт наступного використання наданих ним послуг у своїй господарській діяльності підтверджується належними первинними документами, на підставі яких і було сформовано податковий кредит звітного періоду. Натомість висновки контролюючого органу про відсутність поставок товарів (робіт, послуг) ґрунтується виключно на результатах податкової перевірки ТОВ «Денікс Груп», що на думку позивача є неприпустимим при перевірці на предмет дотримання вимог податкового законодавства іншого платника. На підставі наведеного позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2015 року підлягає скасуванню як протиправне.

Представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та письмовій незгоді на заперечення відповідача, просили позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, в яких він просить відмовити у задоволенні вимог ПП «Піар студія «Конквест» в повному обсязі. Відповідач зазначив про те, що при перевірці фінансово-господарських відносин позивача з ТОВ «Денікс Груп» серед іншого взято до уваги акт ДПІ У Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014 року № 2623/26-55-22-07/37882958 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Денікс Груп» щодо підтвердження господарських відносин з платинками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року. В підсумку було встановлено, що у названого контрагента немає необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності, відповідно жодних операцій поставок, у тому числі надання рекламних послуг ПП «Піар студія «Конквест», ТОВ «Денікс Груп» виконати фактично не міг. За таких обставин, надані платником первинні документи, в яких відображено господарські операції з ТОВ «Денікс Груп» за відсутності самого факту поставок робіт (послуг) не можуть бути належним підтвердженням правомірності формування показників податкового обліку в частині взаємовідносин з названим контрагентом. Представник відповідача в судовому засіданні таку позицію підтримала, просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

На підставі направлення від 13.01.2015 року № 6 та наказу ДПІ у Сихівському районі м. Львова № 5 від 13.01.2015 року, постанови слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області, у відповідності з п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України у період з 13 по 17 січня 2015 року проведено позапланову документальну перевірку ПП «Піар студія «Конквест» з питань дотримання податкового законодавства при формуванні валових доходів та валових витрат підприємства, формування податкового зобов'язання та податкового кредиту при здійсненні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Денікс Груп» за період з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року. За наслідками цієї перевірки складено акт №30/13-50-22-11/06/36609700 від 23.01.2015 року (далі - акт перевірки від 23.01.2015 року), у висновках якого зазначено про порушення платником вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 3641,67 грн., в т.ч. за липень 2014 року на суму 1133,13 грн. та за серпень 2014 року на суму 2508,34 грн.

Судячи зі змісту акта перевірки від 23.01.2015 року, такого висновку відповідач дійшов на підставі акта ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014 року № 2623/26-55-22-07/37882958 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Денікс Груп» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року. В цьому акті зазначено про відсутність у ТОВ «Денікс Груп» необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності у зв'язку з відсутністю необхідних трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів, а також про неможливість фактичного здійснення господарських операцій. На цій підставі відповідач дійшов висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій ТОВ «Денікс Груп», а відтак і відсутність фактичного отримання рекламних послуг ПП «Піар студія «Конквест» від ТОВ «Денікс Груп».

На підставі акта перевірки від 23.01.2015 року відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 04 лютого 2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 4552,09 грн., в т.ч. 3641,67 грн. - за основним платежем, 910,42 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не погоджується з правомірністю прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Правомірність відображення у своєму податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Денікс Груп» та, відповідно, правильність обчислення податкових зобов'язань перед бюджетом позивач обґрунтовує наявністю належно оформлених первинних документів, в яких відображено зміст виконаних робіт та наданих послуг, а саме:

- договором №01/07-1 від 01.07.2014 року про надання послуг, відповідно до п. 1.1 якого Виконавець (за договором - ТОВ «Денікс Груп») за завданням Замовника (за договором - ПП «Піар студія «Конквест») бере на себе зобов'язання надавати послуги з комплексного рекламного обслуговування замовника, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати Послуги надані своєчасно та належним чином. Відповідно до п. 1.2 цього договору до послуг, які Виконавець може надати Замовнику на підставі цього договору, зокрема, але не виключно, відносяться: креативні розробки елементів фірмового стилю Замовника; розробка концепцій та креативу рекламних матеріалів для місць продажу для проектів з просування продукції Замовника; розробка концепції рекламних матеріалів (творчих рішень) для рекламних роликів, оригінал-макетів; підготовка та виготовлення рекламних матеріалів (рекламні ролики, оригінал-макети), розробка концепції рекламної діяльності Замовника; розміщення рекламних матеріалів в ефірі телевізійних каналів; розміщення рекламних матеріалів в друкованих засобах масової інформації; на радіо, на об'єктах зовнішньої реклами, на транспорті, в мережі Інтернет та в інших ЗМІ, виготовлення рекламної та іншої поліграфічної продукції; маркетингові дослідження моніторинг виходу рекламних матеріалів в ЗМІ та інші послуги;

- замовленням про надання послуг з організації шляхом інтерв'ю в гіпермаркетах Замовника загальною тривалістю 200 годин на загальну вартість 6800 грн. (з ПДВ) (додаток №1 до договору №01/07-01 від 01.07.2014 року);

- податковою накладною №5 від 01.07.2014 року, виданою по факту надання на умовах договору від 01.07.2014 року послуг з маркетингового дослідження, на загальну суму 6800 грн., в т.ч. 1133,33 грн. ПДВ;

- податковою накладною № 141 від 18.08.2014 року, виданою по факту надання послуг (свято морозива (Левандівка) на умовах договору від 01.07.2014 року, на загальну суму 1750 грн., в т.ч. 291,67 грн. ПДВ;

- податковою накладною №2 від 01.08.2014 року, виданою по факту надання послуг з маркетингового дослідження «Хлібпром» на умовах договору від 01.07.2014 року на загальну суму 4600 грн., в т.ч. 766,67 грн. ПДВ;

- податковою накладною №3 від 01.08.2014 року, виданою по факту надання на умовах договору від 01.07.2014 року послуг з маркетингового дослідження «Хлібпром» на загальну суму 4600 грн., в т.ч. 766,67 грн. ПДВ;

- податковою накладною №142 від 18.08.2014 року, виданою по факту надання послуг на умовах договору від 01.07.2014 року (дегустація морозива (Підволочиськ) на загальну суму 800 грн., в т.ч. 133,33 грн. ПДВ;

- податковою накладною №278 від 29.08.2014 року, виданою по факту надання послуг дизайну на умовах договору від 01.07.2014 року на загальну суму 3300 грн., в т.ч. 550 грн. ПДВ;

- актом про надання послуг № 19 від 01.07.2014 року на суму 6800 грн., актом про надання послуг № 39 від 01.08.2014 року на суму 4600 грн. та звітом до акта № 39 від 01.08.2014 року; актом про надання послуг № 40 від 01.08.2014 року на суму 4600 грн. та звітом до цього акта; актом № 41 від 18.08.2014 року на суму 1750 грн. та фотозвітом до цього акта; актом № 42 від 18.08.2014 року на суму 800 грн. та фотозвітом до нього, актом №45 від 29.08.2014 року на суму 3300 грн. та фотозвітом до нього.

Суд встановив, що договір про надання послуг №01/07-1 від 01.07.2014 року з ТОВ «Денікс Груп» позивач уклав з метою виконання своїх зобов'язань за договорами з ПрАТ «Галичина» (договір про надання рекламних послуг №37 від 01.10.2011 року), ПАТ «Львівський холодокомбінат» (договір №04-21/01 від 21.01.2010 року про надання маркетингових послуг), ТОВ «Ашан-Гіпермаркет Україна» (договір про надання послуг №12-06-14/01 від 12.06.2014 року), ПАТ «Концерн Хлібпром» (договір №30072014 від 09.06.2014 року про надання послуг з комплексного рекламного обслуговування). Усі перелічені вище договори містять умову про те, що Виконавець (ПП «Піар студія «Конквест») має право залучати до виконання своїх зобов'язань третіх осіб, при цьому залишаючись відповідальним перед замовником за результати роботи залучених Виконавцем третіх осіб.

Таким чином, надані ТОВ «Денікс Груп» послуги за договором № 01/07-1 від 01.07.2014 року позивач надалі передав своїм замовникам, на підтвердження чого долучив копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг), фотозвітів з проведення свята морозива, звіти про проведені маркетингові дослідження.

На підставі податкових накладних, виданих ТОВ «Денікс Груп» позивач відніс до складу податкового кредиту за липень 2014 року 1133,33грн. податку на додану вартість, сплаченого у вартості наданих послуг з маркетингового дослідження, за серпень 2014 року - 2508,34 грн. податку на додану вартість, сплаченого у вартості наданих послуг з організації святкувань та маркетингових досліджень.

На запитання суду з приводу необхідності залучення ТОВ «Денікс Груп» для виконання договірних зобов'язань за згаданими вище договорами про надання маркетингових послуг та організації святкувань представник позивача Турчина Т.А. пояснила наступне. Взяті договірні зобов'язання ПП «Піар студія «Коквест» виконує власними силами, зокрема Турчина Т.А. як керівник підприємства особисто займається організацією заходів та наданням маркетингових послуг, обумовлених зі своїми контрагентами. Проте, у період липень-серпень 2014 року Турчина Т.А. перебувала на лікуванні у зв'язку з отриманими травмами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Тому братись за організацію маркетингових досліджень та святкувань, що є предметом договорів з ПрАТ «Галичина», ПАТ «Львівський холодокомбінат», ТОВ «Ашан-Гіпермаркет Україна», ПАТ «Концерн Хлібпром», вона як керівник ПП «Піар студія «Коквест» об'єктивно не мала можливості, відтак змушена була залучити для цього третю особу з метою належного і своєчасного виконання договірних зобов'язань ПП «Піар студія «Коквест» перед зазначеними вище контрагентами-замовниками послуг.

На підтвердження тимчасової непрацездатності, спричиненої отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травмами, представник позивача надала копії листків непрацездатності, згідно з якими Турчина Т.А. у період з 10 по 18 липня 2014 року та у період з 23 серпня 2014 року по 04 вересня 2014 року включно перебувала на стаціонарному лікуванні, а з 05 вересня 2014 року по 01 жовтня 2014 року включно - на амбулаторному лікуванні.

Пунктом 198.1 ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд встановив, що податковий кредит за липень-серпень 2014 року на загальну суму 3641,67 грн. позивач сформував на підставі податкових накладних, виданих ТОВ «Денікс Груп» за наслідками наданих рекламних послуг та маркетингових досліджень. Надані контрагентом - продавцем податкові накладні встановленої форми, а також акти виконаних робіт, фото звіти та звіти до актів виконаних робіт в цілому містять достатньо відомостей про зміст та вартість здійснених господарських операцій. Окрім того, позивач надав докази, які підтверджують, що надалі виконані його контрагентом послуги було передано замовникам позивача, договірні зобов'язання з якими передбачають в тому числі можливість залучення третіх осіб.

Тобто, правомірність формування податкового кредиту за липень-серпень 2014 року підтверджено належними і допустимими доказами. Разом з тим доводи відповідача ґрунтуються виключно на результатах податкової звірки контрагента позивача, без належної правової оцінки первинних документів, про які зазначено вище. На думку суду, при перевірці фінансово-господарських взаємовідносин позивача на предмет дотримання вимог податкового законодавства контролюючий орган помилково ставить правильність обчислення ним податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у пряму залежність від результатів перевірок безпосереднього контрагента позивача - ТОВ «Денікс Груп».

Така правова позиція суду узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується національними судами як джерело права. Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) та у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (заява №6689/03), у яких Європейський Суд з прав людини зазначив про те, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позивачем не допущено порушень ведення податкового обліку, а відтак податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2015 року прийнято відповідачем неправомірно і підлягає скасуванню як протиправне.

На підставі ст.94 вищенаведеного Кодексу із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області № від 04.02.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Піар студія «Конквест» судовий збір, сплачений за подання позову, в сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.