Справа № 815/1260/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1260/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року

11год.30хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Слободянюка К.С.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: Білоус В.О. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Південної митниці Міндоходів про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_3, в якій позивач просить суд зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області здійснити державну реєстрацію транспортного засобу (автомобілю) марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 10.07.1997року, ІПН НОМЕР_1); зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області видати ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 та видати відповідні автомобільні номерні знаки встановленого державного зразку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2012 року в порядку спадкування за ОСОБА_3 визнано право власності на автомобіль марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2. Позивачка звернулася до відповідача з проханням зареєструвати вказаний транспортний засіб, однак останній відмовив у такій реєстрації з посиланням на те, що згідно відомостей автоматизованої бази даних ДАІ МВС України, транспортний засіб марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 не зареєстрований на території України, інформація про митне оформлення зазначеного транспортного засобу з таким номером відсутня. Позивачка не погоджується з такими діями відповідача, оскільки згідно листа Південної митниці Міндоходів від 28.10.201З року №3.1/1.1-8.1/7245 за результатами перевірки фактів перетину митного кордону та митного оформлення транспортного засобу марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 за період існування наявних баз обліку реєстрації транспортних засобів не встановлено, що може вказувати на те, що даний транспортний засіб було ввезено ще за часів існування Радянського Союзу. Крім того, Південна митниця Міндоходів вказує у листі, що не вбачає перешкод щодо проведення оформлення транспортного засобу в органах ДАІ МВС України.

Вказаний транспортний засіб був придбаний та завезений на територію України померлим батьком позивача за часи існування Радянського Союзу, але не був їм зареєстрований в органах ДАІ МВС України.

При цьому, позивачка вказує, що при відмові у державній реєстрації належного їй транспортного засобу відповідач порушив її право власності на автомобіль та порядок державної реєстрації транспортних засобів.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 20.04.2015р. не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. 30.03.2015 року від відповідача до суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що згідно відомостей автоматизованої бази даних ДАІ транспортний засіб з номером кузову НОМЕР_2 не зареєстрований на території України. Вимоги позивача про зобов'язання управління ДАІ УМВС України в Одеській області здійснити реєстрацію автомобіля марки «Bentley S2», 1961 року випуску, кузов № НОМЕР_2 не засновані на Законі, не передбачені Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджений Постановою КМ України № 1388 від 07.09.1998, в редакції ПКМУ № 1371 від 23.12.2009., та суперечать положенням ст.ст. 6, 19 Конституції України, згідно з якими, органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження в межах встановлених Конституцією та відповідно до Законів України.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.04.2015р. проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши положення законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 22.11.2012 року рішенням Київського районного суду м.Одеси по справі №1512/13786/12 визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.01.2013 року виправлено описку, допущену в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2012 року, а саме по батькові позивачки змінено на ОСОБА_3.

У липні 2014 року позивачка звернулась до УДАІ ГУ МВС України в Одеській області з заявою про реєстрацію транспортного засобу марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2.

Листом №7/вих2654 від 17.07.2014 року УДАІ ГУ МВС України в Одеській області відмовило позивачу в реєстрації транспортного засобу посилаючись на те, що згідно відомостей автоматизованої бази даних ДАІ МВС України, транспортний засіб марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 не зареєстрований на території України, інформація про митне оформлення зазначеного транспортного засобу з таким номером відсутня.

Як вбачається з листа Південної митниці Міндоходів від 28.10.2013 року №31/1.1-81/7245 остання, розглянувши заяву ОСОБА_3 від 15.10.13щодо законності знаходження на митній території України автомобіля BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2, повідомила, що за результатами перевірки фактів перетину митного кордону та митного оформлення вказаного транспортного засобу за період існування наявних баз обліку реєстрації транспортних засобів, не встановлено, що може вказувати на те, що даний транспортний засіб було ввезено ще за часів існування Радянського Союзу. Разом з цим митниця зазначила, що не вбачає перешкод щодо проведення оформлення зазначеного транспортного засобу в органах ДАІ МВС України.

Вважаючи відмову в державній реєстрації належного позивачці на праві власності автомобіля безпідставною, остання звернулася з позовом про зобов'язання здійснити державну реєстрацію транспортного засобу (автомобілю) марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 за ОСОБА_3, видачу свідоцтва та державних номерних знаків.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися в цій справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_3 набула право власності на автомобіль на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р., яке набрало законної сили 03.12.2012р., при цьому протиправність набуття права власності не встановлена судом та не випливає із закону.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. №3353-XII (надалі - Закон №3353) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Таким чином, державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, зокрема, автомобілі, та вона полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. При цьому на власники транспортних засобів покладено обов'язок щодо реєстрації належного їм транспортного засобу.

В Україні встановлений єдиний Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, (затверджений постановою КМУ 07.09.1998 р. №1388).

Згідно п.2 Порядку №1388, цей нормативно-правовий документ є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, що є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Згідно п.7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для власного користування більш як на два місяці, підлягають державній реєстрації в підрозділах Державтоінспекції на строк, визначений Держмитслужбою. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння або користування іншим особам.

Отже непроведення державної реєстрації автомобіля, що належить ОСОБА_3 на праві власності, позбавляє її можливості експлуатувати транспортний засіб, а отже й користуватись своєю власністю за її призначенням, чим порушуються її права власника.

Згідно п.8 Порядку №1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчена підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Отже порядок №1388 розрізняє придбання, отримання, ввезення ТЗ як різні підстави, за наявності яких може постати питання державної реєстрації (перереєстрації) ТЗ.

У випадку, щодо якого виник спір, ОСОБА_3 не ввозила та не придбавала автомобіль, а набула на нього право власності в порядку спадкування за рішенням суду, тобто йдеться про отримання ТЗ позивачкою у власність за рішенням суду.

Рішення суду із зазначенням ОСОБА_3 як особи, яка визнається власником спірного ТЗ, є окремим самостійним документом, що підтверджує правомірність отримання позивачкою ТЗ у власність (правомірність придбання), а отже при поданні його для проведення реєстрації в підрозділ ДАІ у відповідача відсутні законні підстави для відмови у реєстрації автомобіля з посиланням на відсутність даних про митне оформлення автомобіля та необхідність надання повного переліку документів, передбачених п.п.8,11 Порядку №1388.

Відповідно до п.11 порядку №1388 державна реєстрація конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (далі - свідоцтво про реєстрацію) або технічного паспорта (у разі їх наявності) з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності, або рішення Кабінету Міністрів України чи комісії, утвореної відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. N 985 (Офіційний вісник України, 2002 р., N 29, ст. 1371), про передачу цих транспортних засобів у разі конфіскації у власність держави.

З наведеного вбачається, на думку суду, що у разі подання заяви про державну реєстрацію ТЗ, право власності на який встановлено за рішенням суду, така реєстрація проводиться на підставі рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин ТЗ, а також у разі наявності - реєстраційних документів (Свідоцтва про реєстрацію ТЗ).

Відтак, суд вважає помилковим посилання відповідача на необхідність подання реєстраційних документів на автомобіль марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 за умови, що право власності на цей ТЗ визнано за ОСОБА_3 за рішенням суду.

Щодо стверджень УДАІ в листі від 17.07.2014р. про необхідність подання документів про внесення податків і зборів (абз.6 п.11 Порядку №1388), то це положення стосується певних ТЗ, визначених в абз.2,3,4 п.11 Порядку - ТЗ, визнаних безхазяйними, та ТЗ, які за правом спадкування перейшли у власність держави або подаровані державі, до яких ТЗ позивачки не відноситься.

Адже згідно абз.2-6 п.11 Порядку №1388 державна реєстрація проводиться: транспортних засобів, що визнані в установленому порядку безхазяйними, - на підставі документів, виданих уповноваженими органами, а також договорів купівлі-продажу або інших документів, які встановлюють право власності на такі засоби після їх реалізації; транспортних засобів, які за правом спадкування перейшли у власність держави або подаровані державі власниками, - на підставі рішень органів, визначених законодавством, та нотаріально засвідчених документів, які встановлюють право власності, із зазначенням в них марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких транспортних засобів, інших документів, що підтверджують правомірність їх придбання новими власниками, а також виданих на території України реєстраційних документів з відміткою підрозділів Державтоінспекції про зняття їх з обліку. Державна реєстрація зазначених транспортних засобів, ввезених на митну територію України без сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що передбачені законодавством під час імпорту таких засобів, проводиться за умови подання документів про внесення таких податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком безоплатно переданих конфіскованих транспортних засобів та транспортних засобів, які згідно з податковим законодавством звільнені від їх сплати, із внесенням відповідного запису у свідоцтво про реєстрацію.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання УДАІ ГУМВС України в Одеській області здійснити державну реєстрацію транспортного засобу (автомобілю) марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 10.07.1997року, ІПН НОМЕР_1) підлягають задоволенню.

Згідно п.16 Порядку №1388 на зареєстровані у підрозділі Державтоінспекції транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається (абз.1).

На підставі наведеного, позовні вимоги про зобов'язання відповідача видати ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 та видати відповідні автомобільні номерні знаки встановленого державного зразку є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі з відшкодуванням їй сплаченого до Державного бюджету України судового збору на підставі ст.94 КАС України.

Керуючись ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Південної митниці Міндоходів про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області здійснити державну реєстрацію транспортного засобу (автомобілю) марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 10.07.1997року, ІПН НОМЕР_1).

Зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області видати ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки BENTLEY S2, 1961 року випуску, кузов НОМЕР_2 та видати відповідні автомобільні номерні знаки встановленого державного зразку.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 27.04.2015 року.

Суддя М.М. Аракелян

.