Справа № 826/5844/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2015 року № 826/5844/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іолком"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві
про визнання протиправною та скасування вимоги та рішення
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іолком» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 18.03.2015 №7035-25 на суму 73 281,17 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу від 18.03.2015 №448/26-59-25-01-14.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.08.2009 року між ТОВ «Іолком» та установою ПАТ «ІМЕКСБАНК» був підписаний договір банківського рахунку №56-09/БР. На виконання умов даного договору ПАТ «ІМЕКСБАНК» відкрив ТОВ «Іолком» поточний рахунок №7001.

22.01.2015 року позивачем було направлено Філії AT "ІМЕКСБАНК" у м. Києві реєстр під платіжні доручення для проведення платежів та копію даного до реєстру платіжного доручення № 27 для сплати податку на прибуток за 4 квартал 2014 року з поточного рахунку № 7001 грошових коштів у розмірі 73 560,00 грн.

Однак всупереч договору банківських рахунків суб'єкта господарювання №56-09/БР. ПАТ «ІМЕКСБАНК» не здійснив перерахування коштів до державного бюджету згідно платіжного доручення № 27 від 22.01.2015 року. Позивач вважає, що виконав усі умови для сплати податкового зобов'язання, передбачені законодавством України, отже податкова вимога 18.03.2015 №7035-25 та рішення від 18.03.2015 №448/26-59-25-01-14. про опис майна у податкову заставу є безпідставними та підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які позивач посилається у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав письмове заперечення, в якому вказує, що на час винесення податкової вимоги від 18.03.2015 №7035-25 за підприємством обліковувалась податкова заборгованість у відповідності до зворотнього боку облікової картки платника податку на прибуток приватних підприємств, а тому контролюючим органом правомірно винесено податкову вимогу.

Також, відповідач зазначив, що у зв'язку з тим, що боргу по вимозі від 18.03.2015 №7035-25 у встановлений строк сплачено не було, ДПІ у Шевченківському районі винесено рішення від 18.03.2015 №448/26-59-25-01-14 про опис майна у податкову заставу.

У судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи підтверджено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Іолком" платіжним дорученням № 27 від 22 січня 2015 року через філію АТ «ІМЕКСБАНК», МФО328384, одержувач - УДКСУ у Шевченківському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, Код 37995466, р/р 0011 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, призначення платежу - податок на прибуток за 4 квартал 2014 року, термін сплати 19.02.2015, було сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 73560,00 грн.

02.02.2015 року позивач звернувся до Тимчасової адміністрації AT "ІМЕКСБАНК" з вимогою виконати платіжне доручення № 27 на суму 73560,00 грн. від 22.01.2015 ТОВ "Іолком" та виконати банком свої зобов'язання.

Зазначена вимога та копія платіжного доручення була відправлена на адресу Тимчасової адміністрації AT "ІМЕКСБАНК" цінним листом з описом вкладеного 02.02.2015, що підтверджується копією квитанції № 4526 КМД УДППЗ "Укрпошта" Київ, вул. Хорива, 71, копією документа про поштове підтвердження відправлення та отримана Тимчасовою адміністрацією AT "ІМЕКСБАНК" 16.02.2015, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Також, позивачем було відправлено лист Національному Банку України, у якому повідомлено, що ТОВ "Іолком" платіжним дорученням №27 від 22.01.2015 сплатив податок на прибуток за 4 квартал 2014 року в сумі 73560 грн. УДКСУ у Шевченківському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, Код 37995466, р/р 0011 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019 і просив сприяти зарахуванню відповідних коштів до Державного бюджету.

Зазначений Лист та копія реєстру платіжних доручень була відправлена 03.03.2015 року на адресу Національного Банку України цінним листом з описом, що підтверджується копією квитанції №9614 КМД УДППЗ "Укрпошта" Київ, вул. Хорива, 71, копією документа про поштове підтвердження відправлення та одержання листа, відправленого на адресу Національного Банку України 06.03.2015, копією повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ "Іолком", 04050 м. Київ. Вул. Глибочитська, 17.

В подальшому, 03.03.2015 року ТОВ "Іолком" було направлено лист до В.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДКСУ м. Києва Настасенка О.Г., в якому повідомлялось про те, що платіжним дорученням № 27 від 22.01.2015р. було сплачено податок на прибуток за 4 квартал 2014 р. в сумі 73560 (сімдесят три тисячі пятсот шістдесят)грн. УДКСУ у Шевченківському р- ні ГУ ДКСУ у м. Києві Код 37995466, Р/р 0011 в ГУ ДКСУ у м. Києві МФО 820019, але через внутрішні проблеми в роботі банку платіж не було проведено та з проханням сприяти зарахуванню відповідних коштів до Державного бюджету.

Однак, 18.03.2015 року відповідачем сформовано податкову вимогу №7035-25, на загальну суму податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств за узгодженими грошовими зобов'язаннями у розмірі 73 281,17 грн.

Разом з тим, на підставі наявного у позивача податкового боргу та надісланої податкової вимоги відповідачем прийнято рішення №448/26-59-25-01-14 від 18.03.2015 р. про опис майна у податкову заставу.

18.03.2015 року ТОВ "Іолком" звернулось до В.о. начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДКСУ м. Києва Настасенка О.Г., в якому повторно повідомило про те, що платіжним дорученням № 27 від 22.01.2015 р. було сплачено податок на прибуток за 4 квартал 2014 р. в сумі 73560 (сімдесят три тисячі пятсот шістдесят)грн. УДКСУ у Шевченківському р- ні ГУ ДКСУ у м. Києві Код 37995466, Р/р 0011 в ГУ ДКСУ у м. Києві МФО 820019.

Проте, 24.03.2015 року на ім'я керівника ТОВ "Іолком" відповідачем було направлено лист щодо виділення активів, відповідно до якого позивачеві повідомлено про заборгованість перед бюджетом у загальній сумі 73281.17 грн. та з метою опису майна в податкову заставу покладено обов'язок з надання відповідачеві в 10-ти денний термін документів.

Позивач, вважаючи, що податкові вимоги про сплату податкового боргу та рішення про опис майна у податкову заставу прийняті з порушенням діючого законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Перевіряючи правомірність позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, відповідно п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 129.6 ст. 129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням п. 22.4 ст. 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (п. 1.29 ст. 1 Закону № 2346-III). Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

З системного аналізу викладених норм видно, що виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26.02.2014р. № К/800/13275/13, від 15.12.2014р. № К/800/45490/14.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.01.2015 року., тобто у строки встановлені п. 57.1 ст. 57 ПК України, позивачем подано платіжне доручення №27 на перерахування коштіву сумі 73281,17 грн., що підтверджується відповідною відміткою на платіжному дорученні. Платіжне доручення не виконано з вини банку.

З огляду на зазначене, подання до установи банку платіжного доручення на перерахування суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств здійснено позивачем у встановлені податковим законодавством строки, обов'язок позивача щодо сплати такого грошового зобов'язання у вказаних сумах припинився.

В даному випадку вини платника в порушенні строків немає, оскільки кошти не зараховані до державного бюджету з вини банківської установи, в якій обслуговувався платник, отже платник податків відповідно до п. 129.6 ст. 129 ПК України звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, у зв'язку з чим у податкового органу не має підстав для надсилання позивачу податкової вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу від 18.03.2015 №7035-25 на суму 73 281,17 коп. та рішення про опис майна у податкову заставу від 18.03.2015 №448/26-59-25-01-14.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В. І. Келеберда