Справа № 2а-3511/11/0970
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 р. Справа № 876/150/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Калуський молокозавод" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року по справі № 2а-3511/11/0970 за позовом Івано-Франківського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Відкритого акціонерного товариства "Калуський молокозавод" про стягнення штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку звернулося в суд з позовом, яким просило стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Калуський молокозавод" штрафні санкції в сумі 5 100 грн. в дохід Державного бюджету України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року адміністративний позов задоволено повністю.

Відкрите акціонерне товариство "Калуський молокозавод" постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що оскільки товариство знаходиться в процедурі санації, воно було позбавлено можливості виконати вимоги чинного законодавства, яке регулює обіг цінних паперів в Україні та подати таку інформацію в порядку, обсягу і у строки, передбачені цим законодавством. Вважають, що в їх діях відсутній склад правопорушення, а саме порушення допущено без вини товариства.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 22 серпня 2011 року Івано-Франківським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку за не розкриття регулярної річної інформації за 2010 рік на Відкрите акціонерне товариство "Калуський молокозавод" накладено штрафні санкції у розмірі 5 100 грн..

Закон України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" від30.10.1996 за N 448/96-ВР визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" встановлено, що державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Положеннями статті 7 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" визначено основні завдання Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, зокрема якими є: формування та забезпечення реалізації єдиної державної політики щодо розвитку та функціонування ринку цінних паперів та їх похідних в Україні, сприяння адаптації національного ринку цінних паперів до міжнародних стандартів; сприяння розвитку ринку цінних паперів; узагальнення практики застосування законодавства України з питань випуску та обігу цінних паперів в Україні, розроблення пропозицій щодо його вдосконалення.

Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань: встановлює порядок і реєструє саморегулівні організації, що створюються особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; встановлює вимоги та стандарти щодо обов'язкового розкриття інформації емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, забезпечує створення інформаційної бази даних про ринок цінних паперів відповідно до чинного законодавства; розробляє і організовує виконання заходів, спрямованих на запобігання порушенням законодавства України про цінні папери.

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: здійснювати контроль за достовірністю і розкриттям інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, і саморегулівними організаціями, та її відповідністю встановленим вимогам; проводити самостійно чи разом з іншими відповідними органами перевірки та ревізії фінансово-господарської діяльності емітентів, осіб, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондових бірж та саморегулівних організацій; надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства; надсилати матеріали в правоохоронні органи стосовно фактів правопорушень, за які передбачена адміністративна та кримінальна відповідальність, якщо до компетенції комісії не входить накладення адміністративних стягнень за відповідні правопорушення.; накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Частиною 1 пункту 7 статті 11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" встановлено відповідальність за неподання, подання не в повному обсязі інформації та/або подання недостовірної інформації до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у розмірі до тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статтею 11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" визначено, що Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів - у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п. 8 ст. 11 Закону).

Штрафи, накладені Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, стягуються у судовому порядку.

Стаття 12 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" передбачає порядок накладення штрафів за порушення юридичними особами правил діяльності на ринку цінних паперів: штрафи, передбачені статтею 11 цього Закону, накладаються Головою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, членом Комісії, начальником відповідного територіального органу або за його письмовим дорученням його заступником після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення.

Про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 11, уповноваженою особою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка його виявила, складається акт, який разом з поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, протягом трьох робочих днів направляється посадовій особі, яка має право накладати штраф.

Посадова особа Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про накладення штрафу протягом 10 робочих днів після отримання документів, зазначених у частині другій цієї статті. Рішення про накладення штрафу оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, на яку накладено штраф, та банківській установі, в якій відкрито поточний рахунок цієї юридичної особи.

Згідно пункту 1 розділу VI Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 2272 від 11.12.2007 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 120/14811 від 12.02.2008 року, справа про правопорушення щодо юридичної особи розглядається у присутності керівника та/або представника юридичної особи, яка притягується до відповідальності. Повноваження представника юридичної особи, що притягується до відповідальності, засвідчуються довіреністю, оригінал або копія якої залучається до матеріалів справи. У разі відсутності керівника або представника юридичної особи справа про правопорушення розглядається за умови своєчасного повідомлення юридичної особи про місце і час розгляду справи згідно з вимогами пункту 4 розділу V цих Правил.

Відповідно до пункту 4 розділу V вищевказаних Правил, уповноважена особа вирішує питання, передбачені у пункті 1 цього розділу, визначає дату розгляду справи про правопорушення та виносить постанову про це, яку надсилає юридичній особі, щодо якої порушено справу, не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Судом встановлено, що уповноваженою особою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку стосовно ВАТ "Калуський молокозавод", за порушення вимог чинного законодавства України на ринку цінних паперів, винесено постанову № 84-ІФ від 22.08.2011 року (штрафна санкція в розмірі 1700 гривень), постанову № 85-ІФ від 22.08.2011 року (штрафна санкція в розмірі 1700 гривень) та постанову № 83-ІФ від 22.08.2011 року (штрафна санкція в розмірі 1700 гривень).

Зокрема, винесенню постанови від 22.08.2011 року за № 83-ІФ передував акт № 84-ІФ від 11.08.2011 року про правопорушення на ринку цінних паперів, згідно змісту якого посадовою особою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку зафіксовано неподання до територіального управління Комісії регулярної річної інформації за 2010 рік, винесенню постанови від 22.08.2011 року за № 84-ІФ передував акт № 85-ІФ від 11.08.2011 року про правопорушення на ринку цінних паперів, згідно змісту якого посадовою особою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку зафіксовано не опублікування в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України або Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку регулярної річної інформації за 2010 рік, винесенню постанови від 22.08.2011 року за № 85-ІФ передував акт № 86-ІФ від 11.08.2011 року, згідно змісту якого посадовою особою Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку зафіксовано нерозміщення в загальнодоступній інформаційній базі даних Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку регулярної річної інформації за 2010 рік, які в подальшому не оскаржувались.

Вищевказані постанови направлено на адресу відповідача, що підтверджується супровідним листом від 22.08.2011 року за № 02/1-02/624.

Про час, дату та місце розгляду справи відповідача повідомлено постановою про правопорушення на ринку цінних паперів від 11.08.2011 року.

Однак, 29 травня 2006 року Господарським судом Івано-Франківської області порушено провадження у справі №Б-12/191 про банкрутство ВАТ "Калуський молокозавод" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Разом з цим, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2006 року введено процедуру санації ВАТ "Калуський молокозавод".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №2343-ХІІ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Положення статті 12 Закону №2343-ХІІ, яка встановлює, зокрема, заборону нараховувати протягом дії мораторію неустойку (штраф, пеню), інші фінансові (економічні санкції) за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), стосується вимог, зобов'язань, які підпадають під поняття мораторію. Таким чином, це положення слід застосовувати у контексті статті 1 цього Закону, де наведене саме визначення мораторію.

Системний аналіз змісту вищезазначених норм права свідчить про те, що мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання згаданих зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій, ґрунтується на законі.

Враховуючи те, що строк виконання зобов'язань зі сплати страхових внесків настав у позивача після 29 травня 2006 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство, дія мораторію на виконання цих зобов'язань не розповсюджувалась.

Нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій з усіх видів заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється згідно з частиною першою статті 23 Закону №2343-ХІІ лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 23 травня 2006 року (справа №21-104во05), від 7 листопада 2006 року (справа №21-772во06), від 04 липня 2011 року (справа №21-144а11), 02 грудня 2014 року (справа №21-253а14), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та те, що штраф Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку у розмірі 5100 гривень відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, рішення про його застосування не оскаржив, доказів погашення відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду цього спору не надано, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволенню їх у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача 5100 гривень.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Калуський молокозавод" - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року по справі № 2а-3511/11/0970 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Р.Б. Хобор