Справа № 818/3447/14
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 р.Справа № 818/3447/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі № 818/3447/14

за позовом ОСОБА_1

до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

05.12.2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі-відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 08.07.2014 року № , від 10.10.2014 року № , від 31.12.2014 року № .

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.12.2014 року № в частині донарахування суми орендної плати за землю у розмірі 7255,10 грн. основного платежу та 1813,77 грн. штрафних санкцій.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року скасувати в частині задоволенні позовних вимог і в цій частині прийняти нову постанову якою відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, положення Податкового кодексу України та фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач пройшов процедуру державної реєстрації та знаходиться на податковому обліку у відповідача.

Працівниками відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача щодо правильності обчислення, нарахування та сплати орендної плати за землю за період з 01.04.2011 року по 31.05.2014 року, про що складений акт № 95/17/-231 від 25.06.2014року.

Порушення виявлене під час перевірки склало у порушенні п.п. 288.5.1 п.288.5 ст. 288, п. 286.2 ст. 286 ПК України, яким позивачу донараховано орендну плату за землю в сумі 118116,14грн., в тому числі за квітень-грудень 2011 року - 6553,44 грн., за 2012 рік - 8738,00 грн., за 2013 рік - 8738,00 грн., за січень-травень 2014 року 94086,70 грн.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення 08.07.2014 року №, збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 147645,18 грн., в тому числі 118116,14 грн. основного платежу та 29529,04 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач оскаржив вищевказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги, рішенням Головного управління Міндоходів у Сумській області від 15.09.2014 року № 13932/Г/18-28-10-03-04-162/206/СК податкове повідомлення-рішення від 08.07.2014 року № скасовано в частині визначення грошового зобов'язання по орендній платі у загальній сумі 21777,88 грн., в тому числі 17422,30 грн. основного платежу та 4355,58 грн. штрафу.

10.10.2014 року № відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 125867,30 грн., в тому числі 100693,84 грн. основного платежу та 25173,46 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 24.11.2014 року № 3410/Г/99-99-10-01-02-25 податкове повідомлення-рішення від 08.07.2014 року № скасовано з урахуванням рішення Головного управління Міндоходів у Сумській області від 15.09.2014 року №13932/Г/18-28-10-03-04-162/206ск, в частині збільшення грошового зобов'язання з орендної плати за землю за основним платежем 86414,12 грн. та штрафної санкцій в розмірі 21603,53 грн.

З урахуванням вищевказаних рішень відповідачем від 31.12.2014 року № прийнято податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 17849,72 грн., в тому числі 14279,72 грн. основного платежу та 3569,93 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає вимогам Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Виходячи із правил ст. 195 КАС України, колегія суддів розглядає справу в межах апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог.

У відповідності до п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Згідно п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 289.1, п. 289.2 ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Як вбачається із матеріалів справи 27.10.2010 року між позивачем та Лебединською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі, за яким передана земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (під господарськими будівлями та дворами) загальною площею 7,8158 га, в тому числі 0,5166 га під господарськими дворами та будівлями та 7,2992 га під проїздами та площадками.

Відповідно до п. 9 вказаного договору, орендна плата складає 2622 грн. на рік, що становить 30 кратний розмір земельного податку по відповідній сільській раді.

Апелянтом ставиться під сумнів правильність формування показників податкових декларацій з плати за землю та розрахунків розміру орендної плати за земельні ділянки за 2012, 2013, 2014 роки.

Колегія суддів не приймає вказані доводи та зазначає наступне.

Відповідно до п. 277.1 ст. 277 ПК України ставка податку за один гектар несільськогосподарських угідь, зайнятих господарськими будівлями (спорудами), встановлюється у розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Матеріалами справи підтверджено, що листом Управління Держземагенства у Лебединському районі Сумської області від 09.07.2014 року № 1748 середня грошова оцінка 1 га ріллі по Сумській області з урахуванням коефіцієнта індексації складає: в 2011 році - 11180,80грн., в 2012-2014 роках - 19633,48 грн.

Розмір оренди землі за договором від 27.10.2010 року:

в 2011 році розмір орендної плати складав 4369,03 грн. (11180 х 5 % х 7,8158 га), а за період квітень-грудень 2011 року - 3276,77 грн., з яких сплачено позивачем 3276,72 грн., недоїмка складає 0,05 грн.

в 2012-2013 роках розмір орендної плати складав 7672,57 грн. (19633 х 5 % х 7,8158 га), з яких сплачено позивачем 4369,00 грн. в яких недоїмка за 2012 та 2013 роки складає 3303,57 грн.

з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року розмір орендної плати складав 1918,14 грн. (19633,48 х 5 % х 7,8158 га/12 х 3), з яких в період з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року розмір орендної плати для позивача складав 3452,65 грн. (19633,48 х 3 % х 7,8158 га/12 х 9).

Таким чином в 2014 році орендна плата становила 5370,79 грн., а за період з 01.01.2014 року по 31.05.2014 року - 2237,83 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковим органом порушено норми Податкового кодексу України в частині донарахування суми орендної плати за землю при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 30.12.2014 року №.

В своїй апеляційній скарзі податковий орган каже про неправильне застосування судом першої інстанції до даного спору приписів п.п. "в" 288.2.5 п.288.5 ст. 288 ПК України.

Згідно до даної норми, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Виходячи з аналізу викладеної вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що правила даної статті стосуються максимального розміру орендної плати, тому обґрунтовано не були застосовані судом першої інстанції до даного спору.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 3 статті 2 КАС України.

Колегія суддів, вважає, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає даним критеріям оскільки прийняті та вчинені не на підставі, не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано;не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції зроблені висновки, які відповідають всім обставинам справи, тому судове рішення не підлягає скасування, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.01.2015р. по справі № 818/3447/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 17.04.2015 р.