Справа № 372/826/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко М.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А
22 квітня 2015 року Справа: № 372/826/15-а
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Епель О.В.,
суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,
за участю секретаря Бабенка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області на постанову Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області ( далі відповідач ) про:
- визнання протиправними дій відповідача щодо скасування протоколу від 05.08.2014 р. № 1649 про призначення позивачу пенсії та припинення її виплати з 01.03.2015 р.;
- зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16.07.2014 р. та відновити її виплату з 01.03.2015 р.
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року адміністративний позов було задоволено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.02.1994 р. Київською обласною державною адміністрацією позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2014 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт перебування позивача 04.05.1986 р. у відрядженні в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З 16.07.2014 р. УПФУ в м. Обухові та Обухівському районі Київської області призначило позивачу пенсію на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23.02.2015 р. відповідачем було прийнято рішення про скасування протоколу від 05.08.2014 р. № 1649 про призначення ОСОБА_1 пенсії, яке мотивовано відсутністю первинних документів, які підтверджують його перебування в зоні відчуження ЧАЕС. Крім того, у вказаному рішенні відповідача зазначено, що при зверненні за призначенням пенсії на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач подав органам ПФУ лише рішення суду про підтвердження факту його перебування в зоні ЧАЕС і участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак, не надав відповідних первинних документів, які б підтверджували ці обставини.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що пенсія була призначена позивачу на підставі судового рішення, яке набрало законної сили і яким встановлено факт перебування позивача в зоні відчуження ЧАЕС, що безпідставно було поставлено відповідачем під сумнів і стало підставою для скасування протоколу про призначення позивачу пенсії.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі Закон № 796-ХІІ ) та «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» ( далі Закон № 4901-VI ), Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1 ( далі Постанова № 22-1 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 55 Закону № 796-ХІІ закріплено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, зокрема, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для призначення особі пенсії на пільгових умовах, визначених у ст. 55 Закону № 796-ХІІ, є сукупність відповідних первинних документів, підтверджуючих факт її перебування в зоні відчуження ЧАЕС та участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у певний період часу, або відповідне судове рішення, яке набрало законної сили і яким встановлено такі обставини.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що факт перебування позивача в зоні відчуження ЧАЕС та його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, є преюдиційною обставиною, встановленою судовим рішенням, яке набрало законної сили і на підставі якого відповідач призначив йому пенсію з 16.07.2014 р.

З огляду на це, судова колегія вважає, що дії відповідача щодо скасування протоколу про призначення пенсії ОСОБА_1 та припинення її виплати у зв`язку з тим, що позивачем було подано до органів ПФУ лише рішення суду, а не первинну документацію у достатньому обсязі, є протиправними і суперечать вимогам ч. 2 ст. 19 та ч. 5 ст. 124 Конституції України.

При цьому, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, діючи всупереч приписам ч. 2 ст. 71 КАС України, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження, не надав суду жодних доказів, не навів будь-яких доводів, які б спростовували наведену аргументацію, та не переконав судову колегію у своїй правоті.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх не обґрунтованими, безпідставними і такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову і приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи, а рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Обухові та Обухівському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Обухівського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 24.04.2015 р.
Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.