Справа № 2а-0770/3044/12
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокум. Ужгород№ 2a-0770/3044/12

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - Нагорна Л.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Ліуш Б.Б.

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення суми фінансових санкції, -

В С Т А Н О В И В:

Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби у Закарпатській області звернулося в Закарпатський окружний адміністративний суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_6.) про стягнення суми фінансової санкції у розмірі 6800,00 грн.

В процесі розгляду даної адміністративної справи було замінено первинного позивача - Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби у Закарпатській області на правонаступника - Головне управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - позивач).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, яка мотивована наступним. На адресу регіонального управління надійшов лист Воловецького РВ УМВС України у Закарпатській області від 08.06.2012 року №3419 щодо вжиття заходів реагування до ФОП ОСОБА_6 за матеріалами адмінсправи про продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, безпосередньо ОСОБА_6 Комісія з розгляду справ про застосування фінансових санкцій за порушення, що передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», перевіривши та проаналізувавши матеріали справи та керуючись частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» винесла на розгляд начальника управління проект рішення про застосування до ФОП ОСОБА_6 фінансової санкції в сумі 6800,00 гривень, яке було прийняте 26.06.2012 року. Як наголошував в судовому засіданні представник позивача, відповідачем було оскаржено в судовому порядку рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії, однак Львівським апеляційним адміністративний судом у задоволенні такого позову ФОП ОСОБА_6 було відмовлено в повному обсязі, а таке рішення набуло законної сили. Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 6800,00 грн. За таких обставин представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача заперечили щодо задоволення позову в повному обсязі, та просили відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи наступним. Вважають, що з матеріалів долучених до позовної заяви, належними доказами не доведено факт порушення, що передбачено ч.2 ст. 156 КУпАП та нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95 від 19.12.1995 року. Переконані, що копія протоколу ЗА № 011125 від 24.03.2012 року не є належним доказом наявності самого факту порушень, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Просили суд також звернути увагу на відсутність підписів у протоколі в графі - підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та підпис особи, яка отримала копію протоколу. Стверджували, що підпис, який присутній - не є підписом відповідача. Також, в письмових запереченнях проти позову відповідач зазначає, що не задокументовано про факт наявності асортименту товару в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», зазначеного в протоколі. Зауважує, що до матеріалів не долучено особистих пояснень неповнолітньої Хачатарян, яка за змістом протоколу, була покупцем товару. Також, звертає увагу, що товар під назвою «коняк» не є алкогольний напій. Відповідач в письмових запереченнях звертає увагу суду на зміст першого абзацу постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.03.2012 року, де записано свідчення незалежної особи - лікаря-анастезіолога Воловецької ЦРЛ ОСОБА_7, який засвідчив, що неповнолітня Сутормін після виходу з коматозного стану, заявила, що вживала коньяк вдома, а не в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2». Відтак, враховуючи вказане в письмових запереченнях, представники відповідача просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на адресу позивача надійшов лист Воловецького РВ УМВС України у Закарпатській області від 08.06.2012 року №3419 (а.с. 5) щодо вжиття заходів реагування до ФОП ОСОБА_6 за матеріалами адмінсправи про продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, безпосередньо ОСОБА_6 На розгляд було надано:

- копію протоколу за №011125 від 24.03.2012 року про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП, складеного працівниками ВКМСД Воловецького РВ УМВС у Закарпатській області на гр. ОСОБА_6 про те, що 19.03.2012 року вона в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташоване за адресою АДРЕСА_1 продала неповнолітній ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) одну пляшку 0,250 гр. коньяку «Гринвіч» (а.с. 6-7);

- копії пояснень ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, якими підтверджується факт продажу коньяку неповнолітнії ОСОБА_8;

- постанова адміністративної комісїї Нижньоворітської сільської ради №1 від 17.05.2012 року про визнання винною ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладення на останню адміністративного штрафу в сумі 1700 грн. за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років (а.с. 10-11).

Згідно бази даних РУ ДСАТ ФОП ОСОБА_6 на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, було видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за № 45 з терміном дії з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року (сплачена по 31 грудня 2012 року).

Згідно ст.153 Закону України від 19.12.1995 року № 481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років забороняється. Відповідно до цієї ж статті продавець алкогольних напоїв та/чи тютюнових виробів має право вимагати у покупця, який купує алкогольні напої та/чи тютюнові вироби, документ, що засвідчує його вік, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18 - річного віку.

Згідно п.11 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених

наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від

24.07.2002 року № 218 (зареєстровано в Мін'юсті України від 20.08.2002 року №679/6967) - продаж тютюнових виробів забороняється, зокрема, особам, які не досягли 18 років. Продавець тютюнових виробів у разі виникнення сумніву щодо досягнення покупцем 18 - річного віку, має право вимагати в нього документ, що засвідчує вік.

Тобто, розглядаючи матеріалами адмінсправи, позивачем було встановлено порушення вимог ст.153 Закону України від 19.12.1995 року № 481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та п.11 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами - продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 - річного віку.

Згідно абзацу 8 частини 25 ст. 15 Закону України від 19.12.95 №481 (зі змінами, внесеними ЗУ від 25.12.2008 року №797-У1) на підставі встановленого порушення ст. ст.153 щодо продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями анулюється шляхом прийняття органом, який видів ліцензію, згідно відповідного письмового розпорядження.

Згідно абз.8 частини другої ст.17 Закону України від 19.12.95 № 481 за порушення вимог ст.15/3 до суб'єктів господарювання застосовуються санкції у вигляді штрафу - 6800 гривень.

Комісія з розгляду справ про застосування фінансових санкцій за порушення, що передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», перевіривши та проаналізувавши матеріали справи, винесла на розгляд начальника управління проект рішення про застосування до ОСОБА_6 фінансової санкції в сумі 6800,00 гривень, яке було прийняте 26.06.2012 року.

Таким чином, позивач вказує на те, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 6800,00 грн., яка виникла згідно рішення про застосування фінансових санкцій, а саме: № /21 від 26.06.2012 року про застосування фінансових санкцій на суму 6800,00 грн. за порушення статті 15-3 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», що підтверджується наявністю належним чином завіреної копії такого рішення в матеріалах справи (а.с. 12).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем рішення № /21 від 26.06.2012 року, а також, розпорядження про анулювання ліцензії були оскаржені до Закарпатського окружного адміністративного суду (копія позовної заяви міститься в матеріалах справи (а.с. 32-34)).

Згідно до абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зокрема, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2013 року справа №2а-0770/2427/12 (головуючий суддя - Плеханова З.Б.) позов відповідача до позивача було задоволено та визнано протиправним та скасовано розпорядження Регіолнального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України в Закарпатській області № 364-р від 27.06.2012 року «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами» та визнано протиправним рішення №000621 від 26.06.2012 року Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України в Закарпатській області про застосування фінансових санкцій відносно ФОП ОСОБА_6 (а.с. 90-93).

Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року справа №876/10032/13 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2013 року по справі №2а-0770/2427/12 було скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_6 - відмовлено (а.с. 97-100). Постанова набула законної сили.

Суд не бере до уваги докази та доводи відповідача про непричетність її до обставин, котрі слугують підставою даної адміністративної справи, оскільки такі повинні були досліджуватись та вивчатись при розгляді адміністративної справи за позовом ФОП ОСОБА_6 до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПС України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та розпорядження про анулювання ліцензії.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини встановлені постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2014 року справа №876/10032/13, згідно до якої рішення про застосування фінансових санкцій від 26.06.2012 року за №/21 та розпорядження від 27.06.2012 року за № 364-р «Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами» визнані такими, що прийняті відповідно до чинного законодавства, набули законної сили, а тому повторно не підлягають доказуванню.

Щодо посилань представників відповідача на обставини викладені в своїх запереченнях та докази які не досліджувались Львівським апеляційним адміністративним судом у постанові від 25.06.2014 року справа №876/10032/13 то слід зазначити, що такі можуть слугувати лише як підстава для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, як це передбачено нормами КАС України, однак не можуть слугувати підставою для відм ови у задоволенні даного адміністративного позову.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем - суб'єктом владних повноважень підтверджено належними та допустимими доказами, а відтак, адміністративний позов слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 19, 72, 94, 104-106, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення суми фінансових санкції - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Державного бюджету фінансову санкцію у розмірі 6800,00 грн.(шість тисяч вісімсот гривень).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш