Справа № 520/4180/15-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4180/15-а
Провадження № 2-а/520/146/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив визнати протиправною відмову управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси у проведенні призначення пенсії з 14 серпня 2014 року (лист № 1336 від 26.02.2015 року). Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси призначити йому пенсію за віком з 14 серпня 2014 року відповідно до ст.ст. 26, 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування свого позову посилається на те, що дії управління Пенсійного фонду України є грубим порушенням його конституційних прав на отримання пенсії за віком в повному обсязі з урахуванням всіх отриманих ним виплат, з яких було сплачений збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання зявився, позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника УПФ, а також надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких посилаючись на правомірність дій УПФ України в Київському районі м. Одеси у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в відділі пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси та отримує пенсію згідно ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне стахування».

Частина 3 ст. 46 Конституції України передбачає, що пенсії, iншi види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати piвeнь життя, не нижчий вiд прожиткового мінімуму встановленого Законом.

13 серпня 2014 року позивач досяг пенсійного віку, однак, пенсія йому була призначена лише з 31 жовтня 2014 року.

17 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до УПФ України у Київському районі м. Одеси з заявою про призначення пенсії відповідно до с. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне стахування», разом із заявою надав всі необхідні документи для призначення пенсії.

Однак, листом № 1336 від 26.02.2015 року Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси позивачу було відмовлено у призначені пенсії, через те, що пенсію йому було призначено з 31 жовтня 2014 року відповідно до п. 1 ст. 26 Закону № 1058, а саме як особі що мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Закону, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 44 даного Закону, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 5 ст.45 Закону документи про призначення (перерахунок ) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п. 43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 «22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного, об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Окрім того, згідно з п. 38 даного порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б)здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Відповідно до п.1 ст.26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Після досягнення віку 60 років страховий стаж позивача складав 14 років 2 місяця. Отже, права на призначення пенсії позивач не мав.

ОСОБА_1 приймав добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. 27 жовтня 2014 року позивачем було укладено типовий договір №42 про сплату соціальних внесків. Після чого страховий стаж позивача склав 15 років. 31 жовтня 2014 року позивачем було подано заяву до Управління про призначення пенсії за віком. Тому позивачу призначено пенсію за віком з 31 жовтня 2014 року.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах у повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.11, 158-163, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Куриленко О. М.