Справа № 804/8825/14
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2015 рокусправа № 804/8825/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання:Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Кіровського районного суду м.Дніпропетровська та ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2014р. у справі № 804/8825/14

за позовом ОСОБА_2

до відповідач-1: Кіровського районного суду м.Дніпропетровська

відповідач-2:Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов'язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (далі по тексту - відповідач) №65-к від 26 жовтня 2012 року "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани секретарю судового засідання ОСОБА_2";

- визнати протиправним та скасувати наказ Кіровського районного суду м.Дніпропетровська №67-к "Про звільнення секретаря судового засідання ОСОБА_2";

- поновити ОСОБА_2 на посаді секретаря судового засідання Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з 27 жовтня 2012 року;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що накази №65-к та 67-к є незаконними, оскільки прийняті відповідачем-1 за одне й те ж саме порушення трудової дисципліни, що суперечить вимогам ч.2 статті 149 Кодексу законів про працю в Україні. Позивач стверджує, що службове розслідування проводилося з порушенням вимог "Порядку проведення службових розслідувань стосовно державних службовців". Позивач наполягає на порушенні її прав, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Кіровського районного суду м.Дніпропетровська №67-к "Про звільнення секретаря судового засідання ОСОБА_2", поновлено ОСОБА_2 на посаді секретаря судового засідання Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з 27 жовтня 2012 року, зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 35358,81 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач та відповідач-1 оскаржують постанову суду в апеляційному порядку.

Позивач вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду в частині відмови в стягнення моральної шкоди і наполягає на прийнятті рішення з урахуванням вимог про стягнення моральної шкоди. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, невірно застосував норми матеріального права. На думку позивача вимоги в частині стягнення моральної шкоди ґрунтуються на законі.

Відповідач-1, в свою чергу, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в частині скасування наказу №65-к від 26 жовтня 2012 року "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани секретарю судового засідання ОСОБА_2" та просить визнати нечинним абзац другий наказу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська №67-к "Про звільнення секретаря судового засідання ОСОБА_2". Даний відповідач наголошує на правомірності застосування ним до позивача дисципланарного стягнення у вигляді звільнення за ч.3 ст.40 КЗпП України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи:

ОСОБА_2 прийнята на посаду секретаря судового засідання Кіровського районного суду м.Дніпропетровська 6 лютого 2001 року за переведенням з Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська. 22 липня 1997 року позивачем прийнята присяга державного службовця.

8 жовтня 2012 року за вхідним №16503 до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов лист Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, згідно з яким до відділу надійшла ухвала по справі №2-2919/11 від 28.09.2012 року про виправлення описки в ухвалі суду від 06.09.2011 року, а саме, виправлено номер будинку по АДРЕСА_1. У зв'язку з відсутністю на супровідному листі вихідного номера та дати, відсутністю даної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, попередження Міністерства внутрішних справ України про збільшення підробних документів судів та інших органів, викладене прохання підтвердити наявність зазначеної ухвали. З матеріалів службового розслідування вбачається, що підставою для такого запиту відділу державної виконавчої служби став лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарської І.А. про звернення до неї публічного акціонерного товариства "Сведбанк" з приводу посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Кірова, буд.11. При перевірці наявності заборон було виявлено арешт майна за зазначеною адресою.

З лицьового боку обліково-статистичної картки (далі - ОСК) цивільної справи №2-2919/11 (провадження 2/0418/991/2012) вказана цивільна справа 20.09.2012 року була направлена до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2012 року.

Враховуючи відсутність цивільної справи №2-2919/11 в Кіровському районному суді м.Дніпропетровська, листом від 08.10.2012 року відділ державної виконавчої служби повідомлено про необхідність додаткової перевірки запитуваних відомостей, оскільки цивільна справи перебуває в апеляційному суді.

10.10.2012 року на адресу Кіровського районного суду повторно надійшли заяви відділу державної виконавчої служби про підтвердження наявності ухвали суду від 09.10.2012 року про забезпечення позову, від 28.09.2012 року про виправлення описки.

Наказом Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 9 жовтня 2012 року №72-з призначено проведення службового розслідування на підставі звернення начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції за вихідним №16503 від 08.10.2012 року з метою перевірки можливих порушень Положення "Про автоматизовану систему документообігу" та Інструкції з діловодства в загальних місцевих судах.

За наслідками службового розслідування 24.10.2012 року складено акт, згідно з яким вирішено: вважати, що факт порушення порядку реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції суду по справі №2-2919/11, яка перебуває в провадженні Апеляційного суду Дніпропетровської області - знайшов своє підтвердження; вважати, що факт винесення ухвал від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року у відсутність матеріалів справи №2-2919/11 провадження 2/0418/991/2012 знайшов своє підтвердження; рекомендувати голові суду та керівнику апарату суду застосувати заходи дисциплінарного стягнення у відношенні секретаря судового засідання ОСОБА_2. Врахувати той факт, що наказом №16-к від 15.03.2012 року за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 було оголошено догану.

З матеріалів справи вбачається, що з 25.09.2012 року в провадженні Кіровського районного суду (суддя - Католікян М.О.) перебувала цивільна справа №0418/6620/2012 (провадження 6/0418/125/2012) за поданням відділу державної виконавчої служби Кіровського району м.Дніпропетровська про роз'яснення ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2011 року по справі №2-2919/11. Суть звернення полягала в тому, що під час прийняття ухвали про забезпечення позову судом було допущено помилку та невірно вказано адресу спірного майна сторін, що призвело до заборони на відчуження майна третіх осіб, які не є сторонами по справі та призвело до порушення прав власників в частині розпорядження належним їм майном.

Оскільки з 20.09.2012 року справа №2-2919/11 перебувала в апеляційному суді, 03.10.2012 року суддя Католікян М.О. направив лист голові палати з цивільних справ із проханням надіслати цивільну справу №2-2919/11 або відокремлені матеріали з неї, що стосуються ухвали, яка підлягає роз'ясненню, на адресу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська.

Як вбачається з акту службового розслідування, 28 вересня 2012 року суддею Овчаренко Н.Г. прийнято ухвалу про виправлення описки в ухвалі від 06.09.2011 року в частині номеру будинку АДРЕСА_1. Відомості про підстави винесення ухвали - заява, клопотання в ОСК відсутні. Вказана ухвала в авторизованій системі змінена 08.10.2012 року о 9 год. 09 хв. суддею Овчаренко Н.Г. Ухвалу від 09.10.2012 року про негайне скасування заходів забезпечення позову та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, відкориговане суддею Овчаренко Н.Г. 09.10.2012 року о 14-57 год. ОСК містить дані по вх.№16541/12 від 08.10.12 року про заяву ПАТ "Сведобанку".

Актом службового розслідування встановлено, що супровідний лист від 05.10.2012 року за підписом судді Овчаренко Н.Г. на ухвалу суду про усунення описки в ухвалі від 06.09.2011 року не містить вихідного номеру КП Д-З, бланк не відповідає затвердженому бланку суду та містить кутовий штамп, що є порушенням Інструкції з діловодства та Положення "Про автоматизовану систему документообігу", розпорядження голови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2011 року №23 "Про удосконалення роботи з документами в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська". На копії ухвали проставлені підписи судді Овчаренко Н.Г. та секретаря ОСОБА_2 Із пояснень секретаря судового засідання ОСОБА_2 вбачається, що ухвала від 28.09.2012 року про виправлення помилки винесена в судовому засіданні по справі №2-2919/11, яка перебувала на розгляді в апеляційному суді. Підстави термінового винесення ухвали - заява, клопотання, секретарем ОСОБА_2 не вказані, в КП Д-З не зареєстровані. 09.10.2012 року в судовому засіданні були розглянуті матеріали про забезпечення позову за завою ПАТ "Сведобанк" про виправлення помилки, однак, ПАТ "Сведобанк" не є стороною по справі №2-2919/11, він мав право звернутись до Апеляційного суду Дніпропетровській області, в провадженні якого на час звернення перебувала справа №2-2919/11. Секретар судового засідання ОСОБА_2 пояснила, що не пам'ятає де знаходились матеріали справи №2-2919/11 на час винесення судом ухвал від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року; зазначила, що оригінали ухвал від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року знаходяться в копіях матеріалів цивільної справи №2-2919/11, заведених нею 09.10.2012 року без наявності справи №2-2919/11 в суді. Судові засідання фіксувались в протоколі судового засідання без технічної фіксації. Копія ухвали від 09.10.2012 рогу виготовлена помічником судді ОСОБА_6 та завірена в канцелярії суду печаткою суду. Бланк ухвали не відповідає затвердженій формі. 05.10.2012 року відділом державної виконавчої служби Кіровського району отримано супровідний лист Кіровського районного суду м.Дніпропетровську, який не містить вихідного номеру КП Д-З, дати та не відповідає затвердженій формі бланку супровідного листа, на копії листа проставлено прописом вихідний номер та дату направлення ухвали, без зазначення дати винесення та номеру справи. Протокол судового засідання від 09.10.2012 року не містить посилання на номер справи, фіксує час проведення судового засідання о 12 год. 30 хвилин. та огляд матеріалів справи, яка знаходиться в Апеляційному суді Дніпропетровської області. Час закриття судового засідання не вказано, фіксація процесу не проводилась. Секретарем ОСОБА_2 було порушено вимоги до оформлення протоколу судового засідання, протокол не містить часу закінчення судового засідання, відомостей про належне повідомлення сторін по справі.

Актом службового розслідування також встановлено, що ухвала від 09.10.2012 року по справі №2-2919/11 (провадження 2/0418/991/2012) містить дані про надходження на адресу суду заяви від ПАТ "Сведобанку" та вказує на те, що в судовому засіданні були "розглянуті матеріали по забезпеченню позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності". Аналіз даних КП Д-3 вказує на те, що матеріали, на підставі яких о 12-30 год. 09.10.2012 року було винесено ухвалу, надійшли на адресу суду та зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції 09.10.2012 року о 12 год. 49 хвил. після початку судового засідання та передані старшим секретарем ОСОБА_7, судді Овчаренко Н.Г. о 14 год. 47 хв. Таким чином, факт винесення ухвали 09.10.2012 року без наявності матеріалів справи №2-2919/11 або копій матеріалів, переданих апеляційним судом Дніпропетровської області, є доведеним та підтвердженим даними КП Д-3 із розпечатаних копії карток документів із вказанням часу та дати реєстрації. Комісія дійшла висновку, що факт порушення статей 11-1, 26, 200 Цивільного процесуального кодексу України, правил реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції суду, передбаченими пунктами 1.6., 2.2 та 2.8.2 Положення про Автоматизовану систему документообігу суду; пунктів 2.1., 2.4., 3.3.6., 14.2, 18.1, 18.2, 18.4 Інструкції з діловодства у загальному місцевому суді при здійсненні документообігу, що стосується зазначених ухвал від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року, правил внутрішнього розпорядку суду, знайшов своє підтвердження під час проведення службового розслідування. Дії ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 також мають ознаки порушення Закону України "Про судоустрій та статус суддів", Закону України "Про державну службу", Цивільного процесуального кодексу України, Інструкції користувача КП Д-3, Інструкції з діловодства в загальному місцевому суді, посадових інструкції старшого секретаря, помічника судді та секретаря судового засідання. Окрім того, вказані дії призвели до того, що зазначені ухвали були звернені до виконання із порушенням норм Цивільного процесуального кодексу України та Інструкції з діловодства в загальних місцевих судах.

На підставі акту за наслідками проведення службового розслідування від 24 жовтня 2012 року, затвердженого головою суду 26 жовтня 2012 року, керівником апарату Кіровського районного суду м.Дніпропетровська 26 жовтня 2012 року винесено наказ №65-к "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани секретарю судового засідання ОСОБА_2", яким до ОСОБА_2 застосовано стягнення у вигляді догани, оголошено догану за порушення норм трудової дисципліни, порушення норм процесуального законодавства, систематичне невиконання обов'язків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією, врахувавши застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно наказу №16-к від 15.03.2012 року.

В наказі від 26 жовтня 2012 року №65-к зазначено, що ОСОБА_2, секретарем судового засідання Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, було внесено недостовірні дані в протоколи судового засідання від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року в частині наявності під час проведення судового засідання матеріалів справи №2-2919/11, яка з 20.09.2012 року перебувала на розгляді в Апеляційному суді Дніпропетровської області; наявності матеріалів по справі в судовому засіданні, проведеному о 12 год. 30 хвил. 09.10.2012 року, які надійшли до суду та зареєстровані у КП Д-3 старшим секретарем суду ОСОБА_7 о 12 год. 49 хв. 09.10.2012 року; без повідомлення та виклику сторін по справі №2-2919/11; не відображення часу закінчення судового засідання; прийняття та підшивання не до матеріалів справи заяви, поданої без реєстрації в КП Д-3; видачі копії ухвали від 28.09.2012 року без наявності матеріалів справи №2-2919/11; оформлення супровідних листів та направлення для виконання ухвал без матеріалів справи, не на бланках суду. Вказані порушення є порушенням норм статей 11-1, 26, 48, 154, 200 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про державну службу", вимог пункту 3.3.6, 14.2, 18.1., 18.4. "Інструкції з діловодства в загальних місцевих судах", Положення "Про автоматизовану систему документообігу суду", відповідно до пункту 2.2. якого користувачі автоматизованої системи відповідно до їх прав вносять до бази даних автоматизованої системи передбачену цим Положенням інформацію та згідно із законодавством несуть відповідальність за її достовірність; пункту 2.8.2. Положення; розпорядження голови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2011 року №23 "Про удосконалення роботи з документами в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська"; посадової інструкції секретаря судового засідання, з якою ОСОБА_2, ознайомлена під підпис 11.08.2011 року, відповідно до якої секретар судового засідання підпорядкований керівнику апарату суду (п. 1.5), керується законами України та іншими актами законодавства, Інструкціями (п. 1.7), здійснює виклики та повідомлення по справам (п. 2.1), оформлює матеріали судових справ і здійснює їх передачу до канцелярії суду (п.2.12), відповідає за достовірність даних, внесених до КП Д-3 (раніше КП ДЗС) (п.4.2).

В наказі №65-к від 26 жовтня 2012 року зазначено про врахування в порядку, передбаченому статтею 149 Кодексу Законів про працю України, ступені тяжкості вчиненого проступку, обставин, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, а саме, що ОСОБА_2 було фактично сфальсифіковано протоколи судових засідань, дані про які було внесено до КП Д-3; порушено норми Цивільного процесуального кодексу України, Положення "Про автоматизовану систему документообігу суду", Інструкцію з діловодства в загальних місцевих судах, посадову інструкцію, що призвело до внесення даних, не відповідаючих дійсності до програми по справі, яка перебуває в провадженні іншого суду. Зазначено про врахування факту тривалої роботи ОСОБА_2 на посаді секретаря судового засідання як підтвердження того, що вона чітко розуміла наслідки вказаних дій, обсяг заподіяного та обізнаність в частині відповідальності за вказане порушення.

На підставі акту від 24 жовтня 2012 року за наслідками проведення службового розслідування, затвердженого головою суду 26 жовтня 2012 року, пояснень ОСОБА_2, наказів про застосування стягнення у вигляді догани від 15.03.2012 року та 26.10.2012 року, 26 жовтня 2012 року керівником апарату Кіровського районного суду м.Дніпропетровська винесено наказ №67-к "Про звільнення секретаря судового засідання ОСОБА_2", яким ОСОБА_2 звільнено з посади секретаря судового засідання Кіровського районного суду міста Дніпропетровська за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених посадовою інструкцією та порушення правил внутрішнього трудового розпорядку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі пункту 3 статті 40 Кодексу законів про працю в Україні.

В наказі від 26 жовтня 2012 року №67-к зазначено, що ОСОБА_2, секретарем судового засідання Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, було внесено недостовірні дані в протоколи судового засідання від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року по справі №2-2919/11, яка із 20.09.2012 року перебуває на розгляді в апеляційному суді Дніпропетровської області; не відображено час закінчення судового засідання; прийнято та підшито не до матеріалів справи заяви, поданої без реєстрації в КП Д-3; підписано та видано копію ухвали від 28.09.2012 року без наявності матеріалів справи 2-2919/11; оформлено супровідні листі та направлені для виконання ухвали без матеріалів справи, не на бланках суду. Наведене визначено порушенням правил внутрішнього розпорядку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська; норм статей 11-1, 26, 48, 154, 200 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про державну службу", вимог пунктів 3.3.6, 14.2, 18.1., 18.4. "Інструкції з діловодства в загальних місцевих судах", Положення "Про автоматизовану систему документообігу суду"; розпорядження голови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2011 року №23 "Про удосконалення роботи з документами в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська"; посадової інструкції секретаря судового засідання. Приймаючі вказаний наказ враховано, що наказом голови суду та керівника апарату суду від 26.10.2012 року, на підставі акту за наслідками проведення службового розслідування від 24.10.2012 року, затвердженого головою суду 26.10.2012 року, до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вказані порушення. 15 березня 2012 року до ОСОБА_2 застосовувались міри дисциплінарного стягнення у вигляді догани, наказ про застосування якого не було оскаржено або скасовано.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За визначенням статті 1 Закону України "Про державну службу" державна служба - професійна діяльність державних службовців з підготовки пропозицій щодо формування державної політики, забезпечення її реалізації та надання адміністративних послуг. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Посада - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим або їх апарату з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених пунктом 2 цієї частини.

Основними принципами державної служби, зокрема, є верховенство права; патріотизм та служіння Українському народу; законність; рівний доступ до державної служби; професіоналізм; доброчесність; політична неупередженість; прозорість діяльності; персональна відповідальність державного службовця.

Основними обов'язками державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

За приписами частини третьої статті 12 Закону України "Про державну службу" у разі виникнення сумніву щодо законності наданого керівником доручення державний службовець має право вимагати письмового підтвердження цього доручення, після отримання якого зобов'язаний його виконати. У такому разі державний службовець звільняється від відповідальності, якщо доручення буде визнане незаконним у встановленому порядку, крім випадків виконання явно злочинного наказу.

Матеріали справи підтверджують, що позивач не повідомляла посадовій особі, яка дала доручення або вищу за посадою особу про проведення судового засідання без наявності матеріалів справи, без виклику сторін у судове засідання, про виготовлення копій ухвал від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року за відсутності матеріалів справи в суді.

Відповідно до частини першої статті 14 вказаного Закону України "Про державну службу" дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює,

З матеріалів службового розслідування та позовної заяви вбачається наявність письмових пояснень державного службовця від 10.10.2012 року, які надані на вимогу голови суду стосовно обставин проведення судових засідань без фіксації судового процесу та виклику сторін. Згідно з поясненнями ОСОБА_2 не пам'ятала, де знаходились матеріали справи 28.09.2012 року; дати відповідь на запитання, чи розглядались матеріали справи №2-2919/11 у судовому засіданні 28.09.2012 року, не змогла, оскільки не пам'ятала. Ухвала від 28.09.2012 року знаходиться у матеріалах (у копіях) цивільної справи №2-2919/11, оригінал ухвали від 09.10.2012 року знаходиться у копіях матеріалів цивільної справи №2-2919/11, заведених ОСОБА_2 09.10.2012 року. Чому не фіксувалось судове засідання на звукозаписувальний пристрій, ОСОБА_2 пояснити не змогла.

Матеріалами адміністративної справи підтверджено, що ухвали від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року винесені у відсутність матеріалів справи №2-2919/11 у суді першої інстанції.

Таким чином суд погодився з доводами відповідача стосовно внесення до протоколів судового засідання недостовірної інформації про те, що судом було здійснено огляд матеріалів справи; також підтверджується порушення, що виявились у незазначенні в протоколах часу закінчення судового засідання; прийнятті та долучені до копій матеріалів справи заяви, поданої без реєстрації в КП Д-З; виготовлення відокремлених копій матеріалів справи та долучення до них оригіналів ухвал суду за відсутності цивільної справи №2-2919/11 у суді першої інстанції; підписання та видання копії ухвали від 28.09.2012 року без наявності матеріалів справи №2-2919/11.

Відповідно до статті 48 Цивільного процесуального кодексу України секретар судового засідання здійснює судові виклики і повідомлення; перевіряє наявність та з'ясовує причини відсутності осіб, яких було викликано до суду, і доповідає про це головуючому; забезпечує фіксування судового засідання технічними засобами; веде журнал судового засідання; оформлює матеріали справи; виконує інші доручення головуючого, що стосуються розгляду справи. Секретар судового засідання може уточнювати суть процесуальної дії з метою її правильного відображення в журналі судового засідання.

Обов'язковість виклику сторін у судові засідання для розгляду питань про скасування заходів забезпечення позову та виправлення описок встановлені статтями 154, 219 Цивільного процесуального кодексу України.

Завданням та обов'язком секретаря судового засідання згідно з п.2.1 Посадової інструкції секретаря судового засідання, затвердженої наказом від 01.08.2011 року, є здійснення судових викликів та повідомлень в справах, які знаходяться у провадженні судді.

Крім того, згідно з п.13.3, 13.4 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 27.08.2008 року №68, після закінчення судового засідання секретарем судового засідання у терміни відповідно до процесуального законодавства складається, підписується і передається судді протокол судового засідання. Протокол перевіряється та підписується суддею. Секретар судового засідання, зокрема, підшиває до справи в хронологічному порядку документи, додані до справи в ході судового розгляду (у порядку їх надходження), протокол судового засідання, вирок, рішення, постанову, ухвалу суду; продовжує нумерацію аркушів справи та опис документів, що містяться у справі. після здійснення необхідних дій щодо оформлення завершеної розглядом справи (не пізніше наступного дня після виготовлення протоколу судового засідання, у разі його ведення) передає справу на зберігання в канцелярію суду.

У відповідності до Посадової інструкції секретаря судового засідання Кіровського районного суду м.Дніпропетровська секретар судового засідання веде журнал судового засідання, протокол судового засідання, здійснює внесення повної та достовірної інформації щодо етапів розгляду справи в електронну картку справи в автоматизованій системі документообігу суду, оформляє матеріали судових справ і здійснює передачу справ до канцелярії суду. (п.2.6, 2.11).

За вимогами пунктів 1.5 та 2.2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30, користувачами автоматизованої системи є судді та працівники апарату суду, які відповідно до їх прав вносять до бази даних автоматизованої системи обліку передбачену цим Положенням інформацію та згідно із законодавством несуть відповідальність за її достовірність.

Правилами внутрішнього трудового розпорядку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, затвердженими спільним наказом голови та керівника апарату Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.10.2011 року №71, визначено обов'язки працівників суду, зокрема: сумлінно виконувати свої службові обов'язки, виконувати свої посадові обов'язки чесно, неупереджено, не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби; діяти в межах своїх повноважень; у разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі повідомити про це керівника, який дав доручення, а в разі наполягання на його виконанні повідомити вищу за посадою особу.

Пунктами 1.7, 4.2 посадової інструкції секретаря судового засідання, затвердженої наказом від 01.08.2011 року, встановлено обов'язок керуватися у роботі певними актами чинного законодавства, встановлено відповідальність за достовірність даних, внесених до КП "Документообіг загальних судів". При цьому, достовірність даних забезпечується, у тому числі, своєчасним та належним внесенням записів до автоматизованої системи стосовно заяв, інших документів, проведення судових засідань, вчинення певних процесуальних дій.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на порушення порядку проведення службового розслідування, оскільки проведення службового розслідування стосовно державних службовців врегульовано "Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950 (далі - Порядок №950).

Так, пунктами 1, 7, 10 Порядку №950 передбачено, що стосовно державних службовців може бути проведено службове розслідування, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян; у разі недодержання ними законодавства про державну службу. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування; подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять; звертатися з обґрунтованим клопотанням у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування, про виведення з її складу осіб, які особисто заінтересовані в результатах такого розслідування. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. На вимогу керівника органу державної влади (посадової особи), якому доручено проведення службового розслідування, голови або членів комісії чи особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводилося службове розслідування, акт повинен розглядатися в їх присутності. За результатами розгляду керівник органу державної влади (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін з дати надходження акта службового розслідування відповідне рішення, з яким ознайомлюється особа, стосовно якої проводилося службове розслідування. За матеріалами службового розслідування особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути притягнута до відповідальності згідно із законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки надаючи оцінку доводу позивача про можливість проведення службового розслідування тільки відносно особи, уповноваженої на виконання функцій держави, а не за фактом певних подій, не встановлено іншого порядку проведення перевірки стосовно наявності або відсутності порушень державного службовця - працівника апарату суду. Тому відповідач мав право застосувати зазначену процедуру для забезпечення своєчасного та повного встановлення обставин, пов'язаних із перевіркою додержання вимог законодавства державним службовцем.

Суд також вірно не прийняв до уваги посилання позивача на чинність прийнятих судових рішень, неподання сторонами зауважень на протокол судового розслідування, як на підставу протиправності оскаржуваних наказів, оскільки наявність рішень вищестоящих інстанцій або зауважень на протокол від осіб, які не викликались у судове засідання, не впливають на оцінку фактів щодо виявлених порушень.

Тим більше, що як вбачається з матеріалів справи, 10.10.2012 року під час проведення службового розслідування ОСОБА_2 на ім'я голови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надавались пояснення, з тексту яких вбачається, що ОСОБА_2 знала про проведення перевірки з приводу розгляду заяв, за результатами яких винесені ухвали від 28.09.2012 року та 09.10.2012 року. 26.10.2012 року після ознайомлення з актом службового розслідування, зауважень до якого у неї не було, ОСОБА_2 на ім'я керівника апарату Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надала друге пояснення в якому вона вказувала на те, що крім даних нею пояснень, що знаходяться в матеріалах службової перевірки інших пояснень немає.

Судом не встановлено порушень порядку проведення службових розслідувань, позивач не була обмежена у праві отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування, надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування, подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять, звертатися з обґрунтованими клопотаннями у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування, про виведення з її складу осіб, які особисто зацікавлені в результатах такого розслідування.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська №67-к "Про звільнення секретаря судового засідання ОСОБА_2" та поновлення ОСОБА_2 на посаді секретаря судового засідання Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з 27 жовтня 2012 року, суд керувався нормами Закону України "Про державну службу", яким визначено загальні засади діяльності та статус державних службовців, які працюють в державних органах.

Статтею 52 Закону України "Про державну службу" встановлено особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців.

Так, дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за вияв неповаги до державних символів України; невиконання або неналежне виконання в межах посадових обов'язків рішень державних органів та/або органів влади Автономної Республіки Крим, наказів, розпоряджень та доручень керівників, наданих у межах їхніх повноважень; невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків; перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; невжиття передбачених законом заходів щодо усунення конфлікту інтересів; порушення обмежень щодо участі державного службовця у виборчому процесі, визначених виборчим законодавством; порушення правил внутрішнього службового розпорядку; порушення правил професійної етики державного службовця; прогул, тобто відсутність державного службовця на робочому місці більше трьох годин підряд протягом робочого дня без поважних причин; поява державного службовця на робочому місці у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

При цьому до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватись такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

За нормами ст.147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення. Застосування за кожне порушення трудової дисципліни лише одного дисциплінарного стягнення та врахування ступеню тяжкості вчиненого проступку та заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника передбачає частина 2 та 3 статті 149 Кодексу законів про працю України.

При цьому, положення частини 2 статті 149 Кодексу законів про працю України кореспондуються з частиною 1 статті 61 Конституції України, яка забороняє за одне з те саме порушення двічі притягати особу до юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані учасником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

При вирішення спору судом було застосовано правову позицію Верховного Суду України, викладену в пункті 23 Постанови Пленуму від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", де Верховний Суд України вказує, що за передбаченими пунктом 3 статті 40 Кодексу законів про працю України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; у таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 Кодексу законів про працю України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Таким чином, працівник може бути звільнений на підставі вказаного пункту лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором та які складають зміст його трудових функцій, або правилами внутрішнього трудового розпорядку й у таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не скасовані.

Судом застосовано норми частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України, згідно з якою у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У відповідності до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При розгляді позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за вимушений прогул судом першої інстанції з'ясовано та враховано розмір заробітної плати ОСОБА_2 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року за №100. Так, відповідно до наданого Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області розрахунку: з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року оклад позивача становить 1118, 00 грн., 11 ранг - 70,00 грн., вислуга років 25% - 297,00 грн.; з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року оклад складає 1 134, 00 грн., 11 ранг - 70,00 грн., вислуга років 25% - 301,00 грн.,; з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року оклад складає 1 147,00 грн. 11 ранг - 70,00 грн., вислуга років 25% - 304, 25 грн.; з 01.12.2013 року по 28.08.2014 року оклад 1 218, 00 грн., 11 ранг - 70,00 грн., вислуга років 25% - 322,00 грн.

При цьому враховано, що з 27.10.2012 року по 22.08.2014 року заробітна плата позивача складає 34085,45 грн., а на момент прийняття рішення - 35358,81 грн.

При вирішенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд посилався на норми ст. 56 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Із застосуванням вищезазначених норм на вимог статей 23 та 1167 Цивільного кодексу України суд також враховує практику Верховного Суду України, викладену у пункті 13 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами), в якій ВСУ з посиланням на ст.237-1 КЗпП України вказує, що за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях, у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Верховний Суд України спрямовує, що при вирішенні зазначеного питання суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов вірних висновків та прийняв цілком законне та обгрун6товане рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Висновки суду відповідають матеріалам справи, підтверджуються зібраним у справі доказам. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Кіровського районного суду м.Дніпропетровська та ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2014р. у справі №804/8825/14 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.09.2014р. у справі №804/8825/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254 КАС України та може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна