Справа № 826/20814/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Оксененка О.М., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно - будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно - будівельної інспекції України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки - 2» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теремки - 2», в якому просив суд зупинити виконання робіт з реконструкції нежилої будівлі літ. «К» на вул. Лятошинського, 14 у Голосіївському районі м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено; справу розглянуто в порядку скороченого провадження.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до частини четвертої статті 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи. У зв'язку з цим, відповідно до частини першої статті 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 (далі - Порядок 553), посадовою особою позивача проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Теремки-2» під час виконання будівельних робіт з реконструкції нежилої будівлі літ. «К» на вул. Лятошинського, 14 у Голосіївському районі м. Києва.

Перевіркою встановлено, що будівельні роботи на вул. Лятошинського, 14, літ. «К» у Голосіївському районі м. Києва на замовлення ТОВ «Теремки - 2» розпочато на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0144 га без належним чином оформлених речових прав на неї та самовільним зайняттям земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га. На підставі викладеного позивачем зроблено висновок, що замовником будівництва - ТОВ «Теремки - 2», наведені недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт № KB 77 від 08.10.2014 року в частині наявності земельної ділянки використовуваної для будівництва, чим порушено частину восьму статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки посадовою особою позивача складено акт перевірки від 15.12.2014 року, в якому зазначені виявлені в ході перевірки порушення та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 15.12.2014 року.

Враховуючи зазначене, у зв'язку з тим, що на думку позивача будівельні роботи з реконструкції нежилої будівлі не відповідають вимогам законодавства, останній звернувся з відповідним позовом до суду з вимогою про зупинення таких будівельних робіт.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Відповідно до частини тертої статті 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до пункту 5 частини другої статті 17 КАС України поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 50 КАС України визначено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, крім перелічених і в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1832 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

- державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

- заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій;

Згідно статті 2 Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно частини п'ятої статті 4 зазначеного Закону виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Частиною сьомою статті 7 Закону, на яку посилається позивач як на підставу для звернення до суду, визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Отже, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» розповсюджується на діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, які здійснюють державний нагляд (контролю) у сфері господарської діяльності шляхом проведення планових та позапланових заходів, що визначені вказаним Законом.

Разом з тим, згідно пункту 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року №439/2011, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, основним завданням якого є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Відповідно до пункту 6 вказаного Положення Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Згідно частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною четвертою вказаної статті визначені повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки.

На виконання статті 41 вказаного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Отже, Держархбудінспекція та її територіальні органи здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, який складається з сукупності заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а ні державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності. Тому, вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пункту 5 частини першої статті 1832 КАС України на спірні вимоги не розповсюджуються.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що аналіз норм чинного законодавства, які регламентують порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, свідчить, що припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою посадової особи органу державного архітектурно - будівельного контролю суб'єкту містобудування щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Невиконання припису є правопорушенням, яке тягне за собою застосування штрафних санкцій та штрафів згідно із законом. Між тим, невиконання припису не передбачає права органу державного архітектурно-будівельного контролю на звернення до адміністративного суду з позовом про спонукання суб'єкта містобудування виконати такий припис. До того, ж механізм примусового виконання такого обов'язку відповідача відсутній, що нівелює роль судового рішення про задоволення такого позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Згідно частини десятої статті 1832 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно - будівельної інспекції України залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

(Ухвалу у повному обсязі складено 28.04.2013 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: О.М. Оксененко

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Оксененко О.М.