Справа № 826/3787/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2015 року 11:45 № 826/3787/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача - Кощенко А.Ю.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ФОП ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ФОП ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що станом на 18.02.2015 р. за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 636372,64 грн., а саме з податку на додану вартість в розмірі 79789,57 грн., з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 556583,07 грн., сума якого є узгодженою та у зв'язку з його добровільною несплатою, сума податкової заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку.

В позовній заяві позивач просить суд: стягнути заборгованість перед бюджетом у розмірі 636372,64 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) (04070, АДРЕСА_1) на р/р НОМЕР_3 одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва (), банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019.

В судовому засіданні представник позивача підтримував позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, за ОСОБА_2 обліковується податковий борг в розмірі 636372,64 грн., в т.ч. з податку на додану вартість в розмірі 79789,57 грн., з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 556583,07 грн.

При цьому, податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виник внаслідок проведеної Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві планової виїзної перевірки вчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.07.2010 по 31.12.2012, за результатом якої складено акт №494/26-56-17-01-04/НОМЕР_1 від 22.07.2013.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.08.2013:

№ 170109, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, в сумі 170,0 грн.,

№ 170109, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 549 757,29 грн.,

№ 170109, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 70 778,5 грн.

За результатами оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень до суду постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2013 р. визнано протиправними та скасувати податкові повідомлення -рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 15.08.2013 №170109, №170109, №170109.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2013 р. скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Крім того, відповідачем подано податкові декларації з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності у ФОП ОСОБА_2 та визначено авансові внески щомісячні: № від 11.02.2013 р. термін сплати 15.03.2013 р., якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання в сумі 554,65 грн.; № від 11.02.2013 р. термін сплати 15.05.2013 р., якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання в сумі 554,65 грн.; № від 11.02.2013 р. термін сплати 15.08.2013 р., якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання в сумі 554,65 грн.; № від 11.02.2013 р. термін сплати 15.11.2013 р., якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання в сумі 554,65 грн.; № від 11.02.2013 р. термін сплати 31.07.2013 р., якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання в сумі 2218,00 грн.; № від 30.04.2013 р. термін сплати 31.07.2013 р., якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання в сумі 2218,00 грн.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755, податковим обов'язком визначається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п.46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно п.54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.56.11 статті 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

У відповідності до п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

При цьому, згідно п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно п. 58.13 ст. 58 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного в сукупності, зазначені суми податкових зобов'язань є узгодженими.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України виставлено податкову вимогу від 17.12.2014 р. №7505-25, якою визначено суму податкового боргу платника позатків за узгодженими зобов'язаннями станом на 16.12.2014 р. в сумі 636372,64 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені документи надіслані на адресу відповідача та отримані останнім 29.12.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів оскарження зазначеної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку не надано.

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Як зазначив позивач, відповідно до бази АС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_2 має наступні відкриті банківські рахунки:

МФО банкуНазва банкуНомер рахункуДата відкриття
322197Подільська філія ПАТ «ПІБ» в м. КиєвіНОМЕР_423.11.2006
320597Подільська ф. АТ «КБ «Експобанк» м. КиївНОМЕР_506.06.2005
Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 Кодексу, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.5.41 ст.41 Кодексу, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу і виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з пп. 20.1.18. п.20.1 ст.20 Кодексу, органи державної податкової служби мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі).

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень.

У відповідності до п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи, що платником податку у встановлені законодавством строки не сплачено податкових зобов'язань, суми яких є узгодженими та набули статусу податкового боргу, сума податкового боргу підлягає стягненню в примусовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 160-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) (04070, АДРЕСА_1) заборгованість перед бюджетом у розмірі 636372,64 грн. на р/р НОМЕР_3 одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва (), банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилаються особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов