Справа № 820/2422/15
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 квітня 2015 р. №820/2422/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участю:

представника позивача - Гордус І.Ф.,

представника відповідача - Перлова Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова до Приватного вищого навчального закладу "Харківський інститут соціального прогресу" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача - Приватного вищого навчального закладу "Харківський інститут соціального прогресу", , суми заборгованості по відшкодуванню різниці у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників за січень та лютий 2015 року у сумі 361,42 грн. на користь управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова на р/р управління 89 в ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, код ЄДРПОУ управління 22682017.

В обґрунтування позову зазначив, що колишнім працівникам відповідача призначено пенсію згідно ст.24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність". Відповідно до положень пенсійного законодавства, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягає різниця між сумою пенсії призначеної на підставі Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах, яка відповідно до розрахунків позивача за січень, лютий 2015 року складає 361,42 грн. На підставі викладеного представник позивача просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, наполягав, що відповідач не відноситься до категорії вищих навчальних закладів ІІІ-IV рівня акредитації, а тому у нього відсутній обов'язок відшкодування різниці між сумою пенсії призначеної на підставі Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах. На підставі викладеного вважає дії позивача неправомірними та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Приватний вищий навчальний заклад "Харківський інститут соціального прогресу" зареєстровано в УПФУ в Київському районі м. Харкова як платник страхових внесків.

На підставі довідок та трудових книжок працівникам відповідача, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, призначено та виплачується пенсія згідно Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність".

Відповідачу направлялися повідомлення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова від 14.01.2015р. за №594-27/09 та від 16.02.2015р. за №2763-27/03 про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів у зв'язку із змінами в сумі пенсій на загальну суму відшкодування 361,42 грн.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Згідно до розділу 3 ст. 24 вказаного закону та ст. 3 "Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств і організацій", згідно із Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1826, (далі - Порядку) підприємство повинно внести Пенсійному фонду України суму на покриття сум наукових пенсій.

Представник відповідача у запереченнях наголошував, що відповідач не є вищим навчальним закладом ІІІ-IV рівня акредитації, а тому не підпадає під положення ст.24 Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" і не зобов'язаний відшкодовувати різницю між сумою наукової пенсії та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" дія цієї статті поширюється на наукових (науково-педагогічних) працівників наукових установ та організацій недержавної форми власності, які пройшли державну атестацію згідно із цим Законом, недержавних вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, що діють відповідно до Закону України "Про вищу освіту", міжнародних наукових організацій, відкритих на території України відповідно до міжнародних договорів, установчі документи яких затверджено Кабінетом Міністрів України, а також на наукових (науково-педагогічних) працівників наукових установ і вищих навчальних закладів, що належали партійним та громадським організаціям колишніх Української РСР, інших республік СРСР та СРСР.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є недержавним навчальним закладом.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про вищу освіту" від 17.01.2002 року №2984-III (далі за текстом - Закон №2984) вищий навчальний заклад приватної форми власності - вищий навчальний заклад, заснований на приватній власності і підпорядкований власнику (власникам).

Разом з тим, вищий навчальний заклад - освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо-професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей та нормативних вимог у галузі вищої освіти, а також здійснює наукову та науково-технічну діяльність.

Крім того, положенням ст.1 Закону №2984 передбачено, що акредитований вищий навчальний заклад - вищий навчальний заклад, що визнаний спроможним провадити освітню діяльність, пов'язану із здобуттям вищої освіти та кваліфікації, за напрямами і спеціальностями відповідних освітньо-кваліфікаційних рівнів, не менше двох третин з яких є акредитованими.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого часу був акредитований за ІІ-ІІІ рівнями з певних напрямків (спеціальностей).

Положеннями Закону №2984 та Положення про акредитацію вищих навчальних закладів і спеціальностей у вищих навчальних закладах та вищих професійних училищах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2001 р. № 978 не передбачено можливості акредитації за напрямками і спеціальностями інших установ ніж вищий навчальний заклад, що входить до структури закладів вищої освіти.

Таким чином, відповідач є недержавним вищим навчальним закладом ІІІ рівня акредитації.

Більше того, у довідках відповідача про наявність наукового стажу (а.с.41-43) останній вказав, що Приватний вищий навчальний заклад "Харківський інститут соціального прогресу" є вищим навчальним закладом недержавної форми власності ІІІ-го рівня акредитації.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що посилання представника відповідача на відсутність обов'язку відшкодування різниці між сумою пенсії призначеної на підставі Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленої на загальних підставах є безпідставним та необґрунтованим.

Оскільки відповідач знаходиться у Київському районі міста Харкова то функції по збиранню даного виду заборгованості покладені на Управління ПФУ в Київському районі згідно п. 2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2.

Згідно з вищевикладеним Порядком сума відшкодування до Пенсійної фонду по пенсіонерам даного підприємства за період з січень, лютий 2015 року складає 361,42 грн., згідно повідомлень надісланих підприємству. Відповідачем повідомлення про відшкодування різниці були отримані, не були оскаржені, але кошти згідно повідомлень не сплачувалися.

Згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 6.1. ст. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 100% фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п.6.2 ст.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Згідно п. 6.4 ст. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, розмір сум до відшкодування визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року.

Відповідно до п. 6.8. ст. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, підприємства щомісяця до 25 -го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленнях місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсій органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємствам в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Таким чином, управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова підтверджено існування у відповідача заборгованості з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної та виплаченої на підставі Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" в розмірі 361,42 грн., з огляду на що, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова до Приватного вищого навчального закладу "Харківський інститут соціального прогресу" про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з відповідача - Приватного вищого навчального закладу "Харківський інститут соціального прогресу", , суми заборгованості по відшкодуванню різниці у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників за січень та лютий 2015 року у сумі 361.42 грн. (триста шістдесят одна) грн. 42 коп. на користь управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова на р/р управління 89 в ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, код ЄДРПОУ управління 22682017.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 24.04.2015 року.

Суддя Полях Н.А.