Справа № 815/5721/13-а
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5721/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Бобровській О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси до ОСОБА_1 про стягнення суми пенсійних переплат, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило, з урахуванням уточнень до адміністративного позову від 16.04.2015 року, яким зменшено розмір позовних вимог, стягнути з відповідача суму пенсійних переплат у розмірі 37185,42 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що за заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 05.06.2005 року Управлінням Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси відповідно до протоколу про призначення пенсії № 70777 від 22.08.2005 року відповідачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 16, згідно з ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Управлінням Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси па підставі наданих відповідачем документів та довідок здійснено розрахунок стажу та обчислений коефіцієнт стажу для нарахування пенсії ОСОБА_1 При призначенні пенсії відповідач належним чином був повідомлений про наслідки надання неправдивих відомостей до Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси.

У 2009 році в ході перевірки достовірності інформації, наданої окремими категоріями пенсіонерів, зроблено запит до підприємств та організацій, якими надано довідки, що уточнюють особливий характер роботи, зокрема, надіслано запит до КУ "Міська клінічна інфекційна лікарня" № 5022/06 від 15.05.2009 року, в якому УПФУ у Суворовському районі м. Одеси просило підтвердити, зокрема, достовірність пільгової довідки ОСОБА_1, за період з 02.01.1986р. по 12.10.1991р.

05.06.2009 року УПФУ у Суворовському районі м. Одеси отримало відповідь від КУ "Міська клінична інфекційна лікарня" № 314 від 04.06.2009 року, згідно якої КУ "Міська клінична інфекційна лікарня" пільгова довідка ОСОБА_1 за період з 02.01.1986 року по 12.10.1991 року не надавалася, підписи головного лікаря та начальника відділу кадрів підроблені.

Таким чином, оскільки відповідач при призначені пільгової пенсії за списком №2 надав недостовірні відомості, які були підставою для призначення саме пільгової пенсії, УПФУ у Суворовському районі м. Одеси винесло Рішення № 92 від 06.08.2009 року про припинення виплати пенсії.

Позивач також зазначив, що УПФУ у Суворовському районі м. Одеси надміру виплатило суми пенсії ОСОБА_1 внаслідок зловживань з її сторони за період з 05.06.2005 року по 30.06.2009 року у розмірі 43368,42 грн., тому дана суми підлягає поверненню ОСОБА_1 Пенсійному фонду України.

02.10.2009 року відповідач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком до УПФУ у Київському районі м. Одеси. Відповідно до протоколу № 2839 від 19.11.2009 року відповідачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

21.03.2012 року позивач отримав лист від УПФУ у Суворовському районі м. Одеси від 21.03.2012 року № 2150/06 та архівну пенсійну справу ОСОБА_1, з матеріалів якої вбачалась наявність переплати пенсійних виплат ОСОБА_1 за період з 05.06.2005 року по 30.06.2009 року у розмірі 43 368,42 грн.

Позивачем винесено рішення № 328 від 21.03.2012 року про утримання сум пенсії, надміру виплачених відповідачу внаслідок зловживань останнього, згідно з яким підлягає поверненню ОСОБА_1 шляхом щомісячного відрахування з пенсії 20% її розміру до повного погашення заборгованості.

Станом на 16.04.2015 року заборгованість ОСОБА_1 перед Управлінням становить 37185,42 грн.

Оскільки за відповідачем рахується велика заборгованість перед Пенсійним фондом, яка виникла внаслідок зловживань з його боку, та позивачу стало відомо, що відповідач є працюючим пенсіонером, отримує заробітну плату в КУ "Міська клінічна лікарня № 10", позивач вбачає можливість стягнення сум переплат з заробітної плати відповідача для скорішого погашення заборгованості.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 17.04.2015 року повторно не з'явилася без поважної причини, про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлена у встановленому законом порядку. Представник відповідача також не сповістила суд про поважність причини неявки в дане судове засідання. Враховуючи, що в матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача на адміністративний позов, представник відповідача надав пояснення у судовому засіданні 16.03.2015 року, згідно яких підтримав раніше подані відповідачем заперечення, тому згідно ч.4 ст.128 КАС України суд ухвалив про продовження розгляду справи за відсутності відповідача та її представника.

Відповідач свої заперечення проти позову обгрунтовує тим, що дата подачі заяви про призначення пільгової пенсії до УПФУ у Суворовському районі м.Одеси - 05.06.2005 року, є вихідним днем, тому нібито нарахована пенсія та переплата, що виникла з цієї дати, є недійсною та незаконною, а тому вимога позивача повернути те, що не нараховувалось і не отримувалось є незаконною. Також відповідач зазначила у запереченнях, що відповідно п.39 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, який діяв на той час, призначення пенсії повинно оформлюватись рішенням, а не протоколом, однак таке рішення відсутнє в пенсійній справі ОСОБА_1 Також, відповідно до п.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії , заява про призначення пільгової пенсії з необхідними документами подається до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування підприємств та організацій через уповноважену посадову особу підприємств та організацій. Таким чином, на зазначений вид пенсії ОСОБА_1 і не могла би писати заяву, тобто "список №2" ніяк і не застосовувався до неї.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхувальник зобов'язаний повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про чисельність найманих працівників, розмір їх заробітної плати (доходу) за встановленою формою звітності. Отже, Управління пенсіного фонду отримує від організацій додатки, в яких фіксовано прізвище, ім'я, по-батькові, стаж роботи на даному підприємстві кожної особи, що працює, але жодне підприємство зі списка №2 не надавало такої відомості щодо ОСОБА_1, а це, на думку відповідача, спростовує всі твердження позивача.

Також відповідач зазначала, що в переліку наданих до заяви документів зазначено лише довідку про заробітну плату, а тому інших довідок ОСОБА_1 не надавала.

Твердження позивача, що УПФУ надміру виплатило ОСОБА_1 пенсію внаслідок зловживань з її боку відповідач вважає не обґрунтованим та не підтвердженим жодним доказом. Також відповідач вказує, що пенсію за списком №2 вона і не отримувала.

Відповідач також посилалася на ту обставину, що з приводу нібито існуючої переплати ще в 2009 році УПФУ в Суворовському районі м. Одеси зверталося до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою, яку залишено без розгляду. В ході судових засідань було з'ясовано, що звернення ОСОБА_1 до УПФУ в Суворовському районі м. Одеси з метою можливості постановки на пенсійний облік - цілком законне (жіночий вік понад 51 рік, робочий стаж більш ніж 30 років; стаж праці на Іркутському алюмінієвому заводі, що є підприємством із шкідливими речовинами; з 1973 року дружина військового офіцера; проживання, як дружина військового офіцера та праця в місцевостях Півночі); працівник УПФ прийняв від ОСОБА_1 копію паспорта громадянина України, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (перевіривши їх на відповідність оригіналам) та оригінал трудової книжки (який досі не повернуто); розпочато виплату пенсії в 2009 році. Ніяку довідку, виданою Міською клінічною інфекційною лікарнею ОСОБА_1 ніколи не надавала та в пенсійній справі ОСОБА_1 в переліку наданих документів не має зазначеної довідки, що підтверджує надуманість її надання. Отже, ніяких зловживань з боку ОСОБА_1 не було. Також було з'ясовано, що вже на той час порушено кримінальні справи відносно деяких працівників УПФ, які шахрайством та використовуючи своє службове становище фальсифікували документи людей, підроблювали, нараховували пенсії та й самі їх отримували. Суддею було зобов'язано позивача в наступне судове засідання надати належні докази зловживання ОСОБА_1, однак, на наступні засідання представники УПФ нічого не надали та не з'являлись, на підставі чого суддею 22.09.2011р. було винесено ухвалу про залишення без розгляду позову УПФ до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених пенсійних виплат. Дана ухвала не була оскаржена. Дану обставину відповідач вважає підтвердженням того, що немає ніяких зловживань з її боку та немає надмірно виплачених пенсійних виплат.

Так як у діях ОСОБА_1 не має ознак зловживання чи будь-яких інших неправомірних дій, спрямованих на безпідставне отримання пенсії, не має ані вини, ані протиправної поведінки з боку ОСОБА_1, які б могли стати причиною надміру виплати пенсії, відповідач вважає, що вона не повинна відповідати за вказаним позовом.

З викладених у запереченнях підстав відповідач просила відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами докази, пенсійну справу ОСОБА_1, надану позивачем для огляду у судовому засіданні, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 05.06.2005 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

На підставі довідки КУ "Міська клінічна інфекційна лікарня" № 124 від 09.06.2005 року ОСОБА_1 рішенням Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси, оформленим протоколом № 70777 від 22.08.2005 року, було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, згідно зі ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що УПФУ в Суворовському районі м.Одеси надіслано запит до КУ "Міська клінічна інфекційна лікарня" № 5022/06 від 15.05.2009 року, в якому УПФУ у Суворовському районі м. Одеси просило підтвердити, зокрема, достовірність пільгової довідки ОСОБА_1, за період з 02.01.1986р. по 12.10.1991р.

05.06.2009 року УПФУ у Суворовському районі м. Одеси отримало відповідь від КУ "Міська клінична інфекційна лікарня" № 314 від 04.06.2009 року, згідно якої КУ "Міська клінична інфекційна лікарня" пільгова довідка ОСОБА_1 за період з 02.01.1986 року по 12.10.1991 року не надавалася, підписи головного лікаря та начальника відділу кадрів підроблені.

У зв'язку з тим, що відповідачу було призначено пільгову пенсію за Списком № 2 саме на підставі довідки КУ "Міська клінічна інфекційна лікарня" № 124 від 09.06.2005 року, згідно якої ОСОБА_1 нібито працювала з 02.01.1986 року по 12.10.1991 року в зазначеному медичному закладі в якості санітарки-молодшої медсестри токсоплазмозного кабінета з безпосереднього обслуговування інфекційних хворих, і достовірність даної довідки не була підтверджена - рішенням УПФУ в Суворовському районі міста Одеси від 06.08.2009 року № 92 ОСОБА_1 припинено виплату пільгової пенсії.

Також 06.08.2009 року УПФУ в Суворовському районі міста Одеси було прийняте рішення № 677 про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони.

02 жовтня 2009 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси, оформленого протоколом № 2839 від 19.11.2009 року відповідачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

21 березня 2012 року УПФУ в Київському районі міста Одеси отримало лист від УПФУ в Суворовському районі міста Одеси від 20.03.2012 року № 2150/06 та архівну пенсійну справу ОСОБА_1, матеріали якої свідчили про наявність переплати пенсійних виплат відповідачу за період 05.06.2005 року по 30.06.2009 року у розмірі 43368, 42 грн.

На підставі цього, УПФУ в Київському районі міста Одеси винесено рішення від 21.03.2012 № 328 про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру. Згідно з цим рішенням переплата пенсії ОСОБА_1 за період з 05.06.2005 року по 30.06.2009 року складала 43 368, 42 грн. та підлягала поверненню шляхом щомісячного відрахування з пенсії 20 % її розміру до повного погашення заборгованості.

Вищезазначене рішення від 21.03.2012 № 328 УПФУ в Київському районі міста Одеси було оскаржене ОСОБА_1 в судовому порядку.

Ухвалою суду від 17.12.2013 року провадження по даній справі було зупинено до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Київському районі м.Одеси про скасування рішення № 328 від 21.03.2012 року та зобов'язання утриматись від відрахувань з пенсії.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 30.07.2014 року по адміністративній справі № 520/12007/13-а за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Київському районі м.Одеси, третя особа - УПФУ в Суворовському районі м.Одеси, про скасування рішення № 328 від 21.03.2012 року про утримання надмірно сплачених сум пенсії та зобов'язання утриматись від відрахувань з пенсії, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішення, зокрема, в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особа або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, на підставі ч.1 ст.72 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи обставини, встановлені постановою Київського районного суду м.Одеси від 30.07.2014 року по адміністративній справі № 520/12007/13-а як щодо ОСОБА_1, так і щодо УПФУ в Київському районі м.Одеси, які брали участь у справі № 520/12007/13-а та є сторонами по даній справі.

Так, постановою Київського районного суду м.Одеси від 30.07.2014 року по адміністративній справі № 520/12007/13-а було встановлено законність прийняття Управлінням ПФУ в Київському районі міста Одеси оскаржуваного ОСОБА_1 рішення № 328 від 21.03.2012 року про утримання надмірно сплачених сум пенсії, що стало підставою для відмови ОСОБА_1 в задоволенні її позову.

Таким чином, законність рішення УПФУ в Київському районі м.Одеси № 328 від 21.03.2012 року про утримання з ОСОБА_1 надмірно сплачених сум пенсії встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому вказане рішення перевірці на предмет його законності та обґрунтованості при розгляді даної справи не підлягає.

Виходячи з цього, суд не бере до уваги доводи відповідача, викладені у запереченнях на позов, оскільки усі ці доводи стосуються питання обґрунтованості призначення та виплати ОСОБА_1 пільгової пенсії за період з 05.06.2005 року по 30.06.2009 року у загальному розмірі 43368, 42 грн. та відсутності зловживань з боку пенсіонера.

Проте, рішення № 328 від 21.03.2012 року про утримання з ОСОБА_1 надмірно сплачених сум пенсії, яке визнано Київським районним судом м.Одеси законним та обґрунтованим, було прийняте саме на підставі того, що така пільгова пенсія ОСОБА_1 була призначена, було виплачена в розмірі 43368, 42 грн., в подальшому УПФУ було встановлено подання пенсіонером недостовірних відомостей для призначення пенсії (у вигляді Довідки, що уточнює особливий характер роботи, КУ "Міська клінічна інфекційна лікарня" № 124 від 09.06.2005 року) і, як наслідок, безпідставність виплати пільгової пенсії ОСОБА_1 через подання недостовірних відомостей.

Додатково слід зазначити, що факт отримання відповідачем ОСОБА_1 пенсійних виплат за період з 05.06.2005 року по 30.06.2009 року підтверджується витребуваними судом з АТ "Імексбанк" документами, зокрема: заявою-анкетою про відкриття рахунку в АТ "Імексбанк", договором № 250016691 від 17.08.2005 року про розрахункове обслуговування операцій фізичних осіб з пластиковими картками НСМЕП з додатковою угодою, укладеними між ОСОБА_1 та АТ "Імексбанк", заявою про відкриття поточного рахунку від 17.08.2015 року, договором №250016691 П від 17.08.2005 року на відкриття та обслуговування банківського рахунку (поточного) в національній валюті фізичної особи-пенсіонера та випискою з особового рахунку. Останнім документом (випискою з особового рахунку) підтверджено факт перерахування Пенсійним фондом Суворовського району пенсії ОСОБА_1 та зняття цих пенсійних виплат відповідачем. Усі вищевказані заяви до банку та договори, підписані особисито ОСОБА_1, є доказами отримання відповідачем пільгової пенсії.

Посилання відповідача в обґрунтування заперечень проти позову на те, що в неї є право на пільгову пенсію у зв'язку з роботою на Іркутському алюмінієвому заводі, у зв'язку з проживанням та роботою з 1973 року як дружини військового офіцера в місцевостях Півночі, суд вважає безпідставними, оскільки підставою для призначення пільгової пенсії рішенням від 22.08.2005 року була лише довідка про роботу ОСОБА_1 в КУ "Міська клінічна інфекційна лікарня" в період з 02.01.1986 року по 12.10.1991 року.

Слід зазначити, що згідно дубліката трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2, з 02.01.1986 року ОСОБА_1 прийнята до КУ "Міська клінічна лікарня №10" м. Одеси на посаду медрегістратора поліклінічного відділення спеціалізованих видів медичної допомоги. У 2001 році ОСОБА_1 переведено на посаду медрегістратора медичного архіву загально-лікувального персоналу.

При цьому, свою роботу в КУ "Міська клінічна інфекційна лікарня" у період з 02.01.1986 року по 12.10.1991 року сама відповідач не підтверджує, та зазначає, що у цьому медзакладі не працювала.

Доводи відповідача, що працівники Пенсійного фонду нібито навмисно фальсифікували документи людей, підроблювали, нараховували пенсії та й самі їх отримували, суд вважає безпідставними, оскільки пільгову пенсію працівники Пенсійного фонду замість неї не отримували, а отримувала цю пенсію сама ОСОБА_1, що підтверджено вищенаведеними банківськими документами.

Частиною 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на ст.1215 ЦК України, згідно якої не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендій на інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, - оскільки судом встановлено, що пенсійні виплати ОСОБА_1 були здійснені за наявності недобросовісності з її боку.

16.04.2015 року до суду Управлінням пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси надано уточнений адміністративний позов, в якому позивачем зменшено суму пенсійних переплат, що підлягає стягненню, до суми 37185,42 грн., у зв'язку з щомісячним відрахуванням 20 % від суми пенсії ОСОБА_1 Залишок неповернутої суми пенсійних переплат згідно наданої позивачем відомості про відрахування становить 37185,42 грн.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 71, 72, 86, 128, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси (65121, м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, 4а, ) суму пенсійних переплат в розмірі 37185,42 грн. (тридцять сім тисяч сто вісімдесят п'ять гривень 42 копійки).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В.Андрухів

.