Справа № 815/2007/15
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2007/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Дубовик Г.В.,

за участі:

за участю: представників позивача - Яцевича О.С. (за довіреністю);

представника відповідача - Костіна В.Д. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №10051/02/2 від 09.09.2014 року.

В обґрунтування позову зазначається, що 27.10.2014 року Приватним акціонерним товариством "Українське Дунайське пароплавство" (далі - ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство", ПрАТ "УДП") отримано від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів рішення №10051/02/2 від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.03.2013 року по 30.09.2013 року на загальну суму 53487,72 грн. Однак, позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, по-перше, у зв'язку з тим, що скарга на вказане рішення не розглянута протягом 20 календарних днів, остання вважається задоволеною, а рішення № №10051/02/2 від 09.09.2014 року - скасованим.

Крім того, позивач зазначає, що рішення № 10051/02/2 від 09.09.2014 року складено за формою, згідно з додатком № 9 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.2013р., яка набрала чинність 01.10.2013р. Однак, у рішенні № 10051/02/2 від 09.09.2014р. штраф та пеня були нараховані за період з 21.03.2013р. до 30.09.2013р., згідно Інструкції № 455, але Інструкція № 455 станом на 21.03.2013 р. ще не була прийнята. На той період діяла Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-5 від 27.09.2010р., яка втратила чинність лише 25.02.2014 р.

Також, позивач зазначає, що згідно оскаржуваного рішення заборгованість по сплаті єдиного внеску було погашено 30.09.2013 року, а рішення про сплату штрафу та пені винесено 09.09.2014 року, тобто майже через рік після сплати пароплавством суми заборгованості. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушенням процедури прийняття рішень про визначення грошового зобов'язання платника податків.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві, і просив задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав, викладених у запереченнях до адміністративного позову, згідно з якими твердження позивача про порушення податковим органом строків розгляду скарги на оскаржуване рішення не відповідають дійсності, адже Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги. Крім того, відповідач на спростування доводів позивача відносно порушення строків для прийняття рішення посилається на те, що чинним законодавством не передбачено граничних строків прийняття рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято рішення № 10051/02/2 від 09.09.2014 року, яким на підставі ч. 10 та п.2 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року N 2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21.03.2013 року до 30.09.2013 року застосовано штраф у розмірі 18298 грн.90 коп. та нараховано пеню у розмірі 35188 грн. 82 коп. (а.с. 11).

На вказане рішення № 10051/02/2 від 09.09.2014 року позивачем подано скаргу до Центрального офісу з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління Міндоходів № ЮС-1689 від 05.11.2014 року (а.с. 15-19).

За результатами розгляду скарги Центральним офісом з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС прийнято рішення про результати розгляду скарги від 09.12.2014 року № 22393/10/28-10-10-4-33, яким залишено без змін рішення № 10051/02/2 від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, а скаргу - без задоволення (а.с. 23-25).

Так, як на одну із підстав для скасування рішення № 10051/02/2 від 09.09.2014 року, позивач посилається на те, що податковим органом порушено строки розгляду скарги платника податків, передбачених п. п. 56.8, 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України.

Так, згідно п. 56.8, 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Згідно матеріалів справи скарга на оскаржуване рішення отримана Міжрегіональним головним управлінням ДФС 11.11.2014 року (а.с. 20).

Рішення про результати розгляду скарги датується 09.12.2014 року (а.с. 23-25).

Згідно абз. 6 п. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Разом з тим, суд зазначає, що у випадку конкуренції норм загального і спеціального характеру перевага при тлумаченні і застосуванні повинна надаватися спеціальним нормам.

Так, Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" є спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відтак, оскільки податковим органом скаргу на рішення № 10051/02/2 від 09.09.2014 року отримано 11.11.2014 року, а відповідь про результати розгляду скарги надіслано позивачу 09.12.2014 року, податком органом 30-денний строк, який передбачений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для прийняття та надіслання вмотивованого рішення на скаргу, не порушено.

Відносно посилань позивача щодо того, що відповідачем при винесенні рішення був порушений порядок стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Як встановлено судом та зазначено позивачем в адміністративному позові, приватним акціонерним товариством "Українське Дунайське пароплавство" не було сплачено ЄСВ за лютий 2013 року у встановлений законодавством строк.

Згідно п. 10, п.п. 11.2. п. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Так, згідно матеріалів справи податковим органом у відповідності до норм чинного законодавства нараховано штрафні санкції у розмірі 10%, що вбачається з розрахунку штрафних санкцій (а.с. 12-14) та згідно п. 10, п.п. 11.2. п. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховано пеню з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

У відповідності до п.п. 7.2.2. п. 7.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 N 21-5 (чинною на момент виникнення боргу) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Будь-яких порушень вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 N 21-5, зі сторони відповідача при складанні рішення № 10051/02/2 від 09.09.2014 року судом не виявлено.

Відтак, твердження позивача відносно того, СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято рішення № 10051/02/2 від 09.09.2014 року всупереч Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 N 21-5 не знаходять свого підтвердження.

З 01 жовтня 2013 року діє Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 N 455.

Згідно п.п. 7.2 п. 7 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 N 455 при застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9.

Як вбачається на момент прийняття оскаржуваного рішення діяла Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 N 455, у зв'язку й з чим оскаржуване рішення складено за формою згідно з додатком 9.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні, як на підставу скасування оскаржуваного рішення, посилався на те, що податковим органом не направлялась на адресу ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» вимога про сплату недоїмки.

В той же час, суд зазначає, що ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" ( в редакції чинній на момент виникнення боргу) територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 4 липня 2013 року N 406-VII внесено зміни до статті 25: у частині першій слова "органами Пенсійного фонду" замінено словами "органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду".

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що на підставі внесених змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", якими визначено обов'язки органів доходів і зборів з контролю за сплатою єдиного внеску, органом Пенсійного фонду було передано до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів документи по платнику податків - ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», серед яких був розрахунок фінансових санкцій та пені.

При цьому, враховуючи те, що на час виникнення податкового боргу у позивача Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачалось, що територіальний орган Пенсійного фонду надсилав платникам єдиного внеску вимогу про її сплату, та з урахуванням того, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на підставі приписів норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та з урахуванням всіх наданих органом Пенсійного фонду документів, судом будь-яких порушень норм чинного законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення не встановлено.

Також, суд зазначає, що відповідно до п.п.7.13 п. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи позивача й відносно того, що відповідачем невчасно складено оскаржуване рішення, й такі твердження позивача не знаходять свого законодавчого підтвердження та не є підставою для скасування рішення.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладеного, перевіривши правомірність прийняття оспорюваного рішення з урахуванням вимог ч.3 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, обґрунтовано, та з в урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №10051/02/2 від 09.09.2014р. - відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" () на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1644, 3 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 27.04.2015 року.

Суддя Вовченко O.A.

У задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №10051/02/2 від 09.09.2014р. - відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" () на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1644, 3 грн.

27 квітня 2015 року.