Справа № 182/1567/15-а
Суддя: Бабаніна В. А.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/1567/15-а
Провадження № 2-а/0182/64/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Бабаніної В.А.

При секретарі Нагаєвій Н.О.

З участю позивача ОСОБА_1 представника Нікопольського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі адміністративний позов ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості про зобовязання вчинити певні дії ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з названим позовом який підтримав у судовому засіданні та просить зобовязати Нікопольський міськрайонний центр зайнятості виплатити йому допомогу по безробіттю з час проходження служби в Збройних Силах України.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 11 квітня 2014 року він був призваний за мобілізацією в ЗС України . На той час він був зареєстрований в Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю. З призивом його до ЗС України виплату допомоги по безробіттю йому було припинено .

Позивач вважає, що згідно Закону України „ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію „ він як військовослужбовець повинен отримувати в період мобілізації середній заробіток за місцем роботи, тобто соціальне страхування на випадок безробіття .

Відповідач позовні вимоги не визнав. Посилається на те, що відповідно до статті 4 Закону України „ Про зайнятість населення до зайнятого населення належать в тому числі особи, які проходять військову службу. Стаття 45 вказаного Закону передбачає, що реєстрація безробітного у службі зайнятості припиняється у разі зайнятості особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2014 року № 111 „ Питання грошового заезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на осбливий період встановлено, що військовослужбовцям виплачуєтся грошове забезпечення. Відповідно до статті 4 Закону України „ Про збір і облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування військовослужбовці є платниками єдиного внеску, а отже є застрахованими особами в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, в тому числі на випадок безробіття.

Крім того, вважає, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду, оскільки з 11 квітня 2014 року, час якого він у своїй позовній заяві просить виплатити допомогу по безробіттю, минуло більше шести місяців.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд встановив, що з 11.04. 2014 року по 17.03.2015 року ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України по мобілізації, як вказано в його військовому квитку ( а.с.21,22).

ОСОБА_1 не надав доказів, але відповідач визнав, що на час призову ОСОБА_1 по мобілізації він був зареєстрований в Нікопольському міськрайонному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, виплата якої була припинена у звязку з призовом його по мобілізації до ЗС України. У суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добросовістності їх визнання, тому в даному випадку суд керується ч.3 ст.72 КАС України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації" від 27.03.2014 року було доповнено

частину 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу".. Згідно цього доповнення ще одним видом військової служби стала військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Таким чином, мобілізовані особи відносяться до категорії військовослужбовців і на них, відповідно, розповсюджуються положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Стаття 9 вказаного вище Закону передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби.

Відповідно до статті 4 Закону України „ Про зайнятість населення до зайнятого населення належать в тому числі особи, які проходять військову службу. Стаття 45 вказаного Закону передбачає, що реєстрація безробітного у службі зайнятості припиняється у разі зайнятості особи.

Тобто, в період військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 відносився до зайнятого населення, тому відповідач правомірно зняв його з обліку як безробітного та припинив виплату допомоги по безробіттю.

Щодо строку позовнї давнсті , то суд вважає, що ОСОБА_1 його не пропустив, оскільки з 11.04. 2014 року по 17.03.2015 року ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України, та не мав можливості вияснити причину припинення виплат по безробіттю.

Керуючись ст. ст. 9-15, 17,94,99,159,160,161-163,167 КАС України, суд-

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя:

ОСОБА_3