Справа № 804/2622/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 р.Справа №804/2622/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року в адміністративній справі №804/2622/15 відкрито скорочене провадження (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.).
4 березня 2015 року у зв'язку із надходженням до суду відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер» на позовну заяву судом винесена ухвала про призначення справи до розгляду у судовому засіданні.
На підставі розпорядження Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року, у зв'язку із відбуттям судді Захарчук-Борисенко Н.В. у тривалу відпустку з 16 березня 2015 року, здійснено перерозподіл справи №804/2622/15 та передано останню на розгляд судді Верба І.О.
Оскільки провадження у справі уже відкрито, ухвалою судді від 19 березня 2015 року справу прийнято до провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року провадження в адміністративній справі №804/2622/15 було зупинено до 21 квітня 2015 року за клопотанням позивача з метою надання додаткових доказів.
Представник позивача до суду не прибув, просив розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав письмові заперечення на позовну заяву, в обґрунтування яких зазначав наступне:
- у матеріалах справи відсутні докази винесення податкової вимоги після дати винесення податкових повідомлень-рішень;
- твердження позивача про наявність узгодженого податкового зобов'язання не підтверджується належними доказами, грошове зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб не є узгодженим, тому ДПІ не має права виносити податкову вимогу;
- відповідач не погоджується з податковим грошовим зобов'язанням, оскільки зобов'язання по сплаті за договорами оренди землі є припиненими в силу приписів земельного законодавства.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідачем не здійснювалось адміністративного та/або судового оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, їх отримання підтверджено матеріалами справи, отже, визначені такими рішеннями грошові зобов'язання є узгодженими.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Згідно пункту 49.7 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання, самостійно визначену ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом.
Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Не погодившись із вказаною вимогою ТОВ «Лідер» звернулось до адміністративного суду із позовом про її оскарження.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року по справі №804/628/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2014 року, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу відмовлено.
Вказаним рішенням встановлено наступне:
- рішенням господарського суду Запорізької області від 08.01.2014 року №908/3661/13 розірвано договір оренди землі від 08.07.2010 року, який укладено між позивачем та Запорізькою міською радою.
- ТОВ «Лідер» направлено податковому органу уточнюючу декларацію до декларації з плати за землю від 27.02.2013 року лише 14.12.2013 року.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Суд зазначав, що рішення господарського суду про розірвання договору оренди не впливає на факт узгодженості податкових зобов'язань, визначених самостійно платником податків. Крім того, рішення прийнято 08.01.2014 року, тоді як заявлені до стягнення грошові зобов'язання задекларовані за 2013 рік. Уточнююча декларація була направлена 14.12.2013 року, проте, доказів її прийняття податковим органом платником податків суду не було надано.
Таким чином, у зв'язку із непогашенням податкового боргу, визначеного у вимозі, нова податкова вимога відповідачу не виставлялась.
Судом на підставі матеріалів справи встановлено додержання контролюючим органом строків звернення до суду.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення, оскільки доказів добровільного погашення сум податкового боргу відповідачем не надано.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу - задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 27 квітня 2015 року.

Суддя І.О. Верба