Справа № 486/520/15-а
Суддя: Падалка В. О.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/520/15-а Провадження №2-а/486/41/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Падалка В.О.

при секретарі Асєєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Южноукраїнську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

06.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.04.2015 року за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Свої вимоги мотивує тим, що з 01.02.2015 року він виконує обов`язки директора Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційного господарства" Южноукраїнської міської Ради Миколаївської обл.

03.04.2015 року начальником відділу офіцерів запасу і кадрів Южноукраїнсько - Арбузинського об`єднаного військового комісаріату Миколаївської області відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. В цей же день, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 гривень.

Підставою притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП є те, що він 24.03.2015 року, будучи в.о. директора КП "ТВКГ" та отримавши від військового комісара ОСОБА_2 мобілізаційне повідомлення №1118 від 23.03.2015 року "Про здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних за призовом по мобілізації", не забезпечив оповіщення та прибуття до військового комісаріату 11 військовозобов`язаних, чим порушив вимоги ст. 21 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

З вказаною постановою він не згоден, оскільки він, як в.о. директора КП "ТВКГ", відразу ж після отримання мобілізаційного повідомлення, доручив відповідальній за ведення військово-облікової роботи в КП "ТВКГ" старшому інспектору ОСОБА_3 , здійснити заходи щодо його виконання. В подальшому він здійснював контроль за виконанням мобілізаційного повідомлення. 25.03.2015 року він надіслав військовому комісару письмову відповідь на мобілізаційне повідомлення, в якій зазначив, що 11 військовозобов`язаним вручили повістки, 5 відмовились отримати повістки, 3 знаходились на той час у щорічній відпустці, 2 - в учнівській відпустці, а один на лікарняному. Тому вважає, що здійснив всі заходи для виконання мобілізаційного повідомлення.

Крім того, при винесенні постанови, не враховані дані, що характеризують його особу та його сімейний та майновий стан.

Вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала.

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснила, що Указом Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 оголошено часткову мобілізацію, в тому числі на території Миколаївської області. 24.03.2015 року в.о. директора КП "ТВКГ" ОСОБА_1 було вручено мобілізаційне повідомлення, за підписом військового комісара ОСОБА_2 , про здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних за призовом по мобілізації, зазначених у додатку та повістках, до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", керівники підприємств та установ повинні забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації.

В порушення ст. 21 "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", позивач не сповістив та не забезпечив прибуття працівників, які залучалися до виконання обов`язку щодо мобілізації, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не склав актів про відмову від отримання повісток та не надав наказів про надання відпусток працівникам. Тобто не надав підтверджуючих доказів щодо неможливості забезпечення прибуття працівників, з незалежних від нього причин.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Указом Президента України "Про часткову мобілізацію" від 14.01.2015 року №15/2015 протягом 2015 року оголошено часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" підприємства, установи і організації зобов`язані: сприяти військовим комісаріатам у їх роботі в мирний час та під час мобілізації; забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 вказаного Закону відповідальність за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту та підприємств, установ і організацій покладається на відповідних керівників.

Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії розпорядження секретаря Южноукраїнської міської ради від 06.02.2015 р. №12-р, ОСОБА_1 було призначено на посаду в.о. директора КП "ТВКГ" (а.с. 47).

03.04.2015 року начальником відділу офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно в.о. директора КП "ТВКГ" ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення №32 за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 10).

Цього ж дня військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 гривень. Згідно постанови, 24.03.2015 року ОСОБА_1 , будучи в.о. директора КП "ТВКГ" та отримавши мобілізаційне повідомлення №1118 від 23.03.2015 року "Про здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних за призовом по мобілізації", не забезпечив оповіщення та прибуття до військового комісаріату 11 військовозобов`язаних, чим порушив вимоги ст. 21 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (а.с. 11).

Цей факт підтверджується отриманням 24.03.2015 року позивачем мобілізаційного повідомлення №1118 від 23.03.2015 року "Про здійснення оповіщення та забезпечення прибуття військовозобов`язаних за призовом по мобілізації" та повісток для вручення військовозобов`язаним (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , за підписом ОСОБА_1 надіслано листа №04/551, згідно якого 5 військовозобов`язаних відмовились отримати повістки, 3 знаходились на той час у щорічній відпустці, 2 - в учнівській відпустці, а один на лікарняному. (а.с. 9), але ні яких підтверджуючих ці факти документів не надав.

Враховуючи, що ОСОБА_1 ні яких доказів про відмову 5 військовозобов`язаних отримати повістки, знаходження на той час інших військовозобов`язаних у щорічній та учнівській відпустці, а одного на лікарняному, військовому комісару не надав, суд вважає, що ОСОБА_1 не здійснив належних дій по виконанню мобілізаційного повідомлення, обмежився ні чим не підтвердженою відпискою, а тому в його діях є порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в зв`язку з чим він повинен нести відповідальність за ст. 210-1 КУпАП.

Складений протокол про адміністративні правопорушення та постанова відповідають вимогам ст.256 КУпАП .

Відповідно до вимог ст. 235 КУпАП від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 - 211-6 КУпАП мають право районні (міські ) військові комісари.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що позивачем не доведено неправомірність складення постанови про накладення адміністративного стягнення та не надані докази, відповідно до яких постанову про накладення адміністративного правопорушення № 32 від 03.04.2015 року слід скасувати.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно санкції ч.1 ст.210-1 КУпАП розмір штрафу встановлено від 510 до 1700 грн.

Суд вважає, що посадовою особою при накладенні стягнення на ОСОБА_1 не в повній мірі врахована ступінь вини правопорушника, його сімейний та майновий стан, що є підставою для застосування більш м`якого адміністративного стягнення, ніж визначено в постанові.

В зв`язку з чим розмір стягнення, відповідно до п.4 ч.1 ст.293 КУпАП слід зменшити до 510 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісара Южноукраїнсько - Арбузинського об`єднаного військового комісаріату Миколаївської області підполковника ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови №32 від 03.04.2015 року в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову військового комісара Южноукраїнсько-Арбузинського об`єднаного військового комісаріату Миколаївської області підполковника ОСОБА_2 № 32 від 03 квітня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 210-1 КУпАП змінити, визначивши розмір накладеного стягнення - 510 (п`ятсот десять) гривень штрафу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Южноукраїнського міського суду В. О. Падалка