Справа № 802/322/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/322/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

21 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області до відділу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області з позовом довідділу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юстиції управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Від представника позивача через відділ реємтрації та надання інформаційних послуг Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 26.01.2015 державним виконавцем ВДВС Немирівського РУЮ була прийнята постанова про виправлення описки, яка була винесена на підставі ч. 3 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець постановив «Виправити описку допущену 03.09.2014 головним державним виконавцем відділу ДВС Немирівського РУЮ допущену при винесенні постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні доповнити словами: «Ураховуючи викладене, керуючись статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження», та постанова винесена з використанням програмних засобів Єдиного реєстру».

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем при реалізації наданого йому права щодо виправлення помилки не порушено жодну норму Закону.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» № 606-14 від 21.04.1999 року (далі - Закон № 606-14 ).

Статтею 1 Закону № 606-14 передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 17 вказаного Закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону № 606-14, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 3 ст. 83 Закону № 606-14, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Пунктом 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція) передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п.п. 1.5.1 Інструкції, постанова як окремий документ повинна містити такі обов'язкові реквізити: а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови; г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами; ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою; д) у разі якщо постанова державного виконавця є виконавчим документом, вона повинна відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 18 Закону. Інші посадові особи органів ДВС у випадках, передбачених Законом та цією Інструкцією, виносять постанови з урахуванням вимог, визначених цим пунктом.

Тобто, даною нормою встановлено право державного виконавця у випадку виявлення помилки допущеної при оформленні процесуальних документів, виправити дані недоліки шляхом винесення відповідної постанови.

З оглянутої копії постанови про виправлення описки від 26.01.2015 року, винесеної державним виконавцем Клюєвим О.О. органу державної виконавчої служби Немирівського районного управління юстиції про примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 32838656 встановлено, що у постанові про призначення експерта від 03.09.2014 відсутнє посилання на Закон України «Про виконавче провадження» та на номер ЄДРВ.

Виявивши допущену помилку, 26.01.2015. державний виконавець Клюєв О.О. виніс постанову про виправлення описки в зазначеній постанові, відповідно до якої постановив «виправити описку допущену 03.09.2014 головним державним виконавцем відділу ДВС Немирівського РУЮ допущену при винесенні постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні. Постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні доповнити словами: «Ураховуючи викладене, керуючись статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження», та постанова винесена з використанням програмних засобів Єдиного реєстру».

Позивачем у позовній заяві зазначено, що нормами Закону та Інструкції визначено право виправити лише граматичні помилки, тобто помилки у творенні слів чи арифметичні помилки, помилки щодо невірних арифметичних дій. А тому дану порушену норму нормативного акту не слід вважати граматичною чи арифметичною помилкою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що допущена помилка під час винесення постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні є технічною. Відповідно до загальних юридичний термінів технічною помилкою є друкарська, арифметична та граматична помилки, а отже обставини, на які посилається позивач є недостатніми підставами для скасування постанови про виправлення описки від 26.01.2015 року.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду Вінницької області від 24.02.2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Немирівському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Боровицький О. А.

Матохнюк Д.Б.