Справа № 2а-16308/10/0470
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 р. Справа № 2а-16308/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області про визнання вимог незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Придніпровська залізниця» (далі-ДП «Придніпровська залізниця», підприємство, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області (правонаступник Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області), у якому просить:

визнати протиправним пункт 2 вимоги Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області від 09.11.2010р. № 04-05-05-15/11588 в частині щодо зобов'язання Державного підприємства "Придніпровська залізниця": відшкодувати зайво сплачені 1936 окремому загону механізації та 19 окремому мостовому загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту кошти; провести претензійно-позовну роботу з підрядниками щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, шляхом проведення претензійно-позовної роботи або стягнення з осіб, винних у безпідставному здійсненні вказаних витрат у порядку та розмірах встановлених ст. 130-136 Кодексу законів про працю України;

визнати протиправним пункт 3 вимоги Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області від 09.11.2010р. №04-05-05-15/11588 щодо зобов'язання Державного підприємства «Придніпровська залізниця» у відповідності з П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999р. № 137, відкоригувати в обліку вартість тунелю шляхом збільшення його вартості на суму 32 894 683, 31 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2011 року провадження у справі № 2а-16308/10/0470 було зупинено, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, до набрання законної сили рішення по господарській справі №5005/3857/2011 за позовом Державного підприємства «Дніпропетровська залізниця» до 1936 окремого загону механізації 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту за участю третьої особи: Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області щодо стягнення заборгованості за договором про виконання робіт №ПР/П-09372/НЮ від 22.06.2009р. в сумі 60 641, 48 грн.

15 грудня 2014 року провадження поновлено, у зв'язку з набранням законної сили рішення по господарській справі №5005/3857/2011.

05.04.2012р. рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі №5005/3857/2011, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2012р., позовні вимоги ДП «Придніпровська залізниця»-задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2012р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.06.2012р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2012р. скасовано, а справу №5005/3857/2011 направлено до господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд.

11.03.2014р. Господарським судом Дніпропетровської області винесено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ДП «Придніпровська залізниця» - відмовлено. У даному судовому рішенні зазначено, що підприємством не доведено факт понесення ним збитків діями 1936 окремого загону механізації 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту в рамках договору №ПР/П-09376/НЮ від 23.06.2009р. на загальну суму 60 641, 48 грн., а Акт Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області №05-21/73 від 27.09.2010р. сам по собі не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем договірних зобов'язань та завдання ДП «Придніпровська залізниця» збитків.

Позивні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваних пунктів вимоги. ДП «Придніпровська залізниця» зазначає, що ст. 10 Закону України «Про контрольно-ревізійну службу України» не передбачено права відповідача зобов'язувати підконтрольну установу звертатись до суду із цивільним (господарським) позовом до винних осіб з метою відшкодування збитків, у зв'язку з чим вимога ревізійного органу щодо вжиття заходів з відшкодування збитків шляхом здійснення претензійно-позовної робити не грунтується на нормах чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, що також підтверджується судовою практикою, зокрема - листом Вищого арбітражного суду України від 15.05.1997р. №01-8/167. На думку позивача, посилання контролюючого органу га ст. 134 і ст. 136 Кодексу законів про працю України є недоцільними, оскільки можливість їх застосування у підприємства відсутня. ДП «Придніпровська залізниця» також зауважує про невірність визначення відповідачем суми витрат, понесених на виконання будівельно-монтажних робіт по переобладнанню тунелю під дві колії у період з 1999р. по 01.04.2010р., оскільки дійсна вартість зазначених робіт та понесених відповідних витрат склала 28 633 694, 31 грн., а не 32 894 683, 31 грн. Крім того, позивач зазначає, що у підприємства відсутні підстави для проведення коригування у бухгалтерському обліку в частині збільшення вартості об'єкту основних засобів «Білий тунель» на суму витрат по капітальному ремонту у розмірі 32 894 683, 31 грн., у зв'язку з тим, що ремонт даного об'єкта проводився без припинення експлуатації та переведення на реконструкцію або модернізацію, проведені роботи носять ремонтно-відновлювальний характер та не призводять до збільшення майбутніх економічних вигод.

Позиція відповідача, відображена у запереченнях на позов, полягає у безпідставності позовних вимог. Відповідач зазначив, що в ході ревізії було встановлено проведення протягом 2008-2009 років та І кварталу 2010 року підрядних робіт з капітального ремонту «Білий тунель» у відповідності до укладених ДП «Придніпровська залізниця» договорів із ТОВ «Будівельне управління-528» (далі-БУ-528) та Мостобудівельним поїздом №57 (далі-МСП №57). Розрахунки за даними підрядниками проведені підприємством у повному обсязі у загальній сумі 10 394 683, 31 грн., в тому числі позивачем сплачено БУ-528 - 6 603 416, 80 грн. (із ПДВ) та МСП-57 - 4 910 169, 31 грн. Враховуючи дослідження та висновки операційного аудиту викладені у довідці від 14.01.2010р. № 27-21/01 та враховуючі надані пояснення, відповідач встановив, що підрядниками були застосовані показники при визначенні вартості робіт з нового будівництва або реконструкції особливо складних інжинерних споруд (залізниці), тоді як фактично виконувались роботи з переробки, розшивання, збирання і розбирання рейко-шпальних решіток на ланко-збиральній базі КМС №80 та КМС №136 для ремонту залізничних колій, та як наслідок підрядниками завищено вартість виконаних робіт. В обгрунтування своєї позиції відповідачем також зазначає, що понесені суми витрат підлягають внесенню ДП «Придніпровська залізниця» на збільшення первісної вартості активу основних засобів, оскільки при виконанні зазначених робіт понесені витрати, пов'язані з поліпшенням об'єкту будівництва «Білий тунель», та призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єкту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

30.12.1991р. Державне підприємство «Придніпровська залізниця» () було зареєстровано як юричну особу Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №047509.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до основних видів діяльності підприємства належать:

-63.21.1 функціонування інфраструктури залізничного транспорту;

-85.11.3 діяльність санаторно-курортних закладів.

У період з 12.07.2010р. по 27.09.2010р. на підставі п.2.3.3 Плану контрольно-ревізійної роботи Головного контрольно-ревізійного управління України на ІІІ квартал 2010 року та доручення Кабінету Міністрів України від 23.03.2010р №13610/1-10 відповідачем проводилась ревізія фінансово-господарської діяльності ДП «Придніпровська залізниця» за період з 01.01.2008р. по 01.04.2010р., за результатами якої складено Акт №05-21/73 від 27.09.2010р. (далі-акт ревізії).

У зв'язку з виявленими порушеннями Контрольно-ревізійне управління у Дніпропетровській області направило до ДП «Придніпровська залізниця» лист від 09.11.2010р. №04-05-05-15/11588 «Про усунення виявлених порушень» з наступними вимогами:

Опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб.

В ході ревізії встановлено, що внаслідок порушення вимог пунктів 3.2.12.1 та 4.3 '"Правил визначення вартості будівництва'" (ДБН Д. 1.1-1-2000), затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 147 (із змінами та доповненнями) сплачено двом підрядним організаціям - 1936 окремому загону механізації та 19 окремому мостовому загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту за завищену вартість робіт з розшивання, зі збирання, з переборки рейко-шпальної решітки, виконаних на базах структурних підрозділів KMC № 80 та KMC № 136 суму у розмірі 247 174 (двісті сорок сім тисяч сто сімдесят чотири) гривні 49 коп., у зв'язку з чим:

-відобразити дебіторську заборгованість за юридичними особами щодо яких здійснено безпідставні витрати;

-відшкодувати зайво сплачені 1936 окремому загону механізації та 19 окремому мостовому загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту кошти. Провести претензійно-позовну роботу з підрядниками щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт.

В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

В ході ревізії встановлено, що в порушення пункту 14 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 "Основні засоби" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000р. № 92 та п. 14 Методичних рекомендацій по застосуванню Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 "Основні засоби", затверджених наказом Укрзалізниці від 30.07.2000р. № 254-Ц, витрати понесені на виконання робіт по перевлаштуванню тунелю під дві колії, згідно з робочим проектом "Капітальний ремонт кінцевої ділянки Білого тунелю Придніпровської залізниці ПК23+65,34 - ПК25+19,55", у період з 1999 року по 01.04.2010 року у загальній сумі 32 894 683 (тридцять два мільйони вісімсот дев'яносто чотири тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 31 коп. (за 2008 рік - 4 260 989,00 грн., за 2009 рік - 5 165 385, 20 грн., за І квартал 2010 року - 968 309, 11 грн.), віднесено до складу витрат а не на збільшення вартості активу в результаті чого станом на 01.04.2010р. знижено вартість тунелю на вказану суму, у зв'язку з чим:

-у відповідності з П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 № 137, відкоригувати в обліку вартість тунелю шляхом збільшення його вартості на суму 32 894 683, 31 грн.

Не погодившись із висновками ревізійного органу, ДП «Придніпровська залізниц» звернулась до суду із даним позовом.

Головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому (ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» N 2939-XII від 26.01.1993р.).

У відповідності до положень зазначеної норми - державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Контрольно-ревізійним управлінням у Дніпропетровській області у відповідності до п. 2.3.3 Плану контрольно-ревізійної роботи Головного контрольно-ревізійного управління України на ІІІ квартал 2010 року та доручення Кабінету Міністрів України від 23.03.2010р №13610/1-10, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності у відокремленому структурному підрозділі «Служба колії» ДП «Придніпровська залізниця» за період з 01.01.2008р. по 31.03.2010р., якою виявлено порушення та недоліки, що відображені у довідці ревізії №05-21/73а від 27.09.2010р.на загальну суму 36 268 637, 47 грн.

Так, проведною відповідачем ревізією було встановлено, що роботи з капітального ремонту по об'єкту «Білий тунель» протягом 2008-2009 року та І квартал 2010 року проводилися Підрядником ТОВ «Будівельне управління-528» (далі - БУ-528) відповідно до укладених договорів від 29.09.208 № ПРП-81133/НЮ з додатковою угодою від 27.05.2009, від 01.10.2007р. № ПРП-072771/НЮ з додатковою угодою від 29.09.2008р. та відокремленим структурним підрозділом ДП «Придніпровська залізниця» - Мостобудівельним поїздом №57 ( далі-МСП-57).

Ревізією стану взаєморозрахунків між залізницею та підрядниками БУ-528 та МСП-57 встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ПЧ-1 станом на 01.01.2008р. перед БУ-528 рахувалася кредиторська заборгованість за виконані роботи по договору від 01.10.2007 № ПРП-072771/НЮ на суму 22000,0 грн.

Протягом 2008-2009 року Підрядником БУ-528 за виконання робіт з капітального ремонту по об'єкту «Білий тунель» пред'явлено до оплати залізниці Актів ф. КБ-2в на загальну суму 6581416,8 грн. з ПДВ, з неї: 2924672,40 грн. - за 2008 рік та 3656744,40 грн. - за 2009 рік., в І кварталі 2010 року - роботи БУ-528 не виконувалися.

Розрахунки за виконані роботи з БУ-528 залізницею проведено в повному обсязі. Загалом сплачено за виконані роботи - 6603416,80 грн. з ПДВ, з них: 1724942,40 грн. - у 2008 р., 4651394,80 грн. - у 2009 р., 227079,60 грн. - у І квартал 2010 р., що відображено в бухгалтерському обліку проводками Дт 2336 Кт 6310, Дт 6310 Кт 31. Станом на 01.04.2010 року заборгованість перед БУ-528 за виконані роботи з капітального ремонту по об'єкту «Білий тунель» не обліковується.

Протягом 2008-2009 року та І квартал 2010 року відокремленим структурним підрозділом ДП «Придніпровська залізниця» МСП-57 по об'єкту «Білий тунель» виконано робіт з капітального ремонту на загальну суму 4910169,31 грн.(без ПДВ). Розрахунки за виконані роботи з МСП- 57, проводилися щомісячно по Авізо на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в та рахунків. Операції по внутрішнім взаєморозрахунках відображено в бухгалтерському обсязі ПЧ-1 проводками Дт 2336 Кт 6834 та проведені в повному обсязі. Станом на 01.04.2010 року заборгованість за виконані роботи з капітального ремонту по об'єкту «Білий тунель» перед МСП-57, не обліковується.

Отже, витрати, понесені на виконання зазначених робіт у період з 01.01.2008р. по 01.04.2010р. у загальній сумі 10 394 683, 31 грн, з неї: за 2008 рік - 4 260 989, 00 грн, за 2009 рік - 5 165 385, 20 грн., за І квартал 2010 року - 968 309, 11 грн., віднесено до складу витрат, а не на збільшення вартості активу, чим порушено п.14 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 «Основні засоби», затвердженого та п.14 Методичних рекомендацій по застосуванню Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 «Основні засоби», затверджених наказом Укрзалізниці від 30.07.2000р. № 254-Ц.

Причину не відображення в бухгалтерському обліку сум понесених витрат, пов'язаних з виконанням робіт по об'єкту "Капітальний ремонт переобладнання облаштування Білого тунелю під габарит 2С перегону Макензієві гори - Інкерман-І (закінчення робіт)/3,1м перекладки", як збільшення вартості зазначеного об'єкту основних засобів начальник відділу інженерних споруд Гук Л.М. пояснив слідуючим: «Виконання вказаних робіт віднесено на витрати, згідно «Положення про проведення планово-запобіжних ремонтно-колійних робіт на залізницях України № ЦП/0113» п. 4.1.4 Капітальний ремонт штучних споруд включає в себе роботи, спрямовані на оновлення елементів споруд, підтримання їх міцностних та експлуатаційних характеристик, подовження термінів служби, відновлення втрачених за період експлуатації надійності та здатності пропускати сучасні та негабаритні навантаження із встановленими швидкостями при забезпеченні безпеки та безперебійності руху поїздів.

Враховуючи те, що тунель побудований в 1874 році, за термінами виконання капремонту необхідно виконувати в повному об'ємі вже вдруге, так, як за термін його експлуатації відбулися значні руйнування Сімферопольського порталу та прилеглої до нього частини тунелю з тріщинами в кладці порталу, відпадання штукатурки, руйнування верхньої поверхні кам'яної кладки». (Пояснення начальника відділу інженерних споруд Гук Л.М. від 03.09.2010 у Додатку до довідки).

Таким чином, ревізійний орган дійшов висновку про те, що не проведення ДП «Придніпровська залізниця» зазначеного в обліку і звітності ПЧ-1 завищено суми витрат з одночасним заниженням вартості об'єкта станом на 01.04.2010р. на суму 32 894 683, 31 грн., що є порушенням п. 14 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000р. № 92 та п. 14 Методичних рекомендацій по застосуванню Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 "Основні засоби", затверджених наказом Укрзалізниці від 30.07.2000р. № 254-Ц.

У зв'язку виявленими порушеннями Контрольно-ревізійним управлінням у Дніпропетровській області було сформована та направлено вимогу №04-05-05-15/11588 від 09.11.2010р., у якому відповідач зобов'язав підприємство:

-відобразити дебіторську заборгованість за юридичними особами щодо яких здійснено безпідставні витрати;

-відшкодувати зайво сплачені 1936 окремому загону механізації та 19 окремому мостовому загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту кошти. Провести претензійно-позовну роботу з підрядниками щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт.

-в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

-у відповідності з П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999 № 137, відкоригувати в обліку вартість тунелю шляхом збільшення його вартості на суму 32 894 683, 31 грн.

Стаття 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» N 2939-XII від 26.01.1993р. встановлено, що законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються. У разі невиконання таких вимог наступає відповідальність згідно вимог чинного законодавства.

Статтею 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» N 2939-XII від 26.01.1993р. (у відповідній редакції) визначені права державної контрольно-ревізійної служби, згідно із якою головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право:

1) перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо);

2) безперешкодного доступу при проведенні ревізій на склади, у сховища, виробничі та інші приміщення, що належать підконтрольним установам, для їх обстеження і з'ясування питань, пов'язаних з ревізією; призупиняти бюджетні асигнування, зупиняти операції з бюджетними коштами у випадках, передбачених законом;

3) залучати на договірних засадах кваліфікованих фахівців відповідних міністерств, державних комітетів, інших органів державної виконавчої влади, державних фондів, підприємств, установ і організацій для проведення контрольних обмірів будівельних, монтажних, ремонтних та інших робіт, контрольних запусків сировини і матеріалів у виробництво, контрольних аналізів сировини, матеріалів і готової продукції, інших перевірок з оплатою за рахунок спеціально передбачених на цю мету коштів;

4) вимагати від керівників підконтрольних установ, що ревізуються, проведення інвентаризацій основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і розрахунків, у разі відмови у проведенні таких інвентаризацій - звернутися до суду щодо спонукання до проведення таких інвентаризацій, а до ухвалення відповідного рішення судом - у присутності понятих та представників зазначених підприємств, установ і організацій, щодо яких проводиться ревізія, опечатувати каси, касові приміщення, склади та архіви на термін не більше 24 годин з моменту такого опечатування, зазначеного в протоколі. Порядок опечатування кас, касових приміщень, складів та архівів встановлюється Кабінетом Міністрів України;

при проведенні ревізій вилучати у підприємств, установ і організацій копії фінансово-господарських та бухгалтерських документів, які свідчать про зловживання, а на підставі рішення суду - вилучати до закінчення ревізії оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів із складенням опису, який скріплюється підписами представника органу державної контрольно-ревізійної служби та керівника відповідного підприємства, відповідної установи, організації, та залишенням копій таких документів таким підприємствам, установам, організаціям;

5) одержувати від Національного банку України та його установ, банків та інших кредитних установ необхідні відомості, копії документів, довідки про банківські операції та залишки коштів на рахунках об'єктів, що ревізуються, а від інших підприємств і організацій, в тому числі недержавних форм власності - довідки і копії документів про операції та розрахунки з підприємствами, установами, організаціями, що ревізуються. Одержання від банків інформації, що становить банківську таємницю, здійснюється у порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність";

6) одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об'єктів, що ревізуються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході ревізій;

7) пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

8) у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства;

9) накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення;

10) звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів;

12) проводити у суб'єктів господарювання, які мали правові відносини з підконтрольною установою, зустрічні звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи.

Зазначена правова норма не містить положень щодо права ревізійного органу зобов'язувати підконтрольну установу звертатись до суду із цивільним (господарським) позовом до винних осіб з метою відшкодування збитків.

Відсутність положень щодо примусу звернутись до суду із позовом узгоджується із положеннями, відповідно до яких в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, за приписами ст. 1 Господарського процесуального кодексу України - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжитгя передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачає право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Будь-які кошти можуть бути одержані підприємством, установою чи організацією лише з підстав, передбачених законом або їх установчими документами чи угодами, які відповідають закону (п. 2.2 Листа Вищого арбітражного суду України від 15.05.1997р. №01-8/167 «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів» щодо визначення коштів, які одержані без встановлених законом підстав та підлягають стягненню у дохід держави у відповідності до Законів України «Про державну податкову службу в Україні» та «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»).

Позов податкового органу чи органу державної контрольно-ревізійної служби про стягнення коштів у доход держави може бути задоволений лише за умови подання позивачем доказів зарахування цих коштів на розрахунковий рахунок відповідача за відсутності названих підстав. Вказаним фактично підтверджено право органів Державної контрольно-ревізійної служби України звертатися з відповідними позовами про стягнення коштів, отриманих відповідними підприємствами без належних правових підстав та неможливість перекладання такого обов'язку на підконтрольних суб'єктів.

Крім того, п. 8 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» N 2939-XII від 26.01.1993р. (у відповідній редакції) встановлено право ревізійного органу у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

У зв'язку з викладеним, вимога відповідача про вжиття заходів щодо відшкодування збитків шляхом здійснення претензійно-позовної роботи направленої на повернення безпідставно отриманих коштів не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Щодо вимоги відповідача в частині стягнення з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоди у порядку та розмірах встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України (пункт 2 вимоги), слід зазначити таке.

Згідно ч. 1, 2 статті 136 Кодексу законів про працю України (у відповідній редакції) - покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, яке має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті ревізії слід вважати день підписання відповідного акта ревізії.

Так, у даному випадку Акт ревізії №05-21/73а підписано від 27.09.2010р., а складена Контрольно-ревізійним управлінням у Дніпропетровській області на його підставі вимогу №04-05-05-15/11588 датована - 09.11.2010р., що свідчить про неможливість застосування підприємством положень ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, у зв'язку із пропуском двотижневого строку для притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності.

Крім того, необгрунтованими є посилання ревізійного органу на статтю 134 КЗпП України, оскільки підстав для повної відповідальності за порушення вказані у оскаржуваній вимозі, вищезазначена норма трудового законодавства не містить.

Слід також зазначити, Закон України «Про контрольно-ревізійну службу в України» не містить жодної норми, яка б давала право відповідачеві зобов'язувати підконтрольні підприємства (установи) вживати заходів щодо стягнення з винних у фінансових порушеннях осіб матеріальної шкоди, як і право зобов'язувати керівника підконтрольної установи видавати відповідне розпорядження, яке в силу ч. 1 ст. 136 Кодексу законів про працю України є єдиною підставою матеріальної відповідальності працівника.

Випадки ж повної матеріальної відповідальності чітко передбачені ст. 134 Кодексу законів про працю України та не можуть застосовуватись до працівників нібито винних у безпідставному здійсненні витрат на суму 247 174, 49 грн., оскільки вищезазначені працівники не підпадають під жодну з категорій, перелічених у вищезазначеній статті.

Відповідач на стор. 107-109 Акту ревізії зазначив, що витрати, понесені на виконання будівельно-монтажних робіт по переобладнанню тунелю під дві колії у період з 1999 року по 01.04.2010р. у загальній сумі 32 894 683, 31 гри, у тому числі за період, який підлягав ревізії на загальну суму 10 394 683, 31 грн. (2008 рік - 4 260 989, 00 грн, 2009 рік - 5 165 385, 20 грн., І квартал 2010 року - 968 309, 11 грн) віднесено до складу витрат, а не на збільшення вартості активу, чим порушено п.14 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 «Основні засоби», затвердженого наказом МФУ від 27.04.2000р. № 92 та п.14 Методичних рекомендацій по застосуванню Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 «Основні засоби», затверджених наказом Укрзалізниці від 30.07.2000р. № 254-Ц.

У зв'язку з наведеним, пунктом 3 вимоги Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області від 09.11.2010р. №04-05-05-15/11588, відповідач зобов'язав підприємство відкоригувати в обліку вартість тунелю шляхом збільшення його вартості на суму 32 894 683, 31 грн. у відповідності з П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 137 від 28.05.1999р., обгрунтовуючи тим, що понесені ДП «Придніпровська залізниця» витрати, пов'язані із поліпшенням об'єкта будівництва «Білий тунель» призводять до збільшення майбутніх економічних вигод підприємства порівняно із первісно очікуваними від використання об'єкту.

Щодо даного оскаржуваного пункту вимоги, слід зазначити наступне.

Відповідно до преамбули Закону України "Про залізничний транспорт" - цей Закон визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування, його роль в економіці і соціальній сфері України, регламентує його відносини з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, іншими видами транспорту, пасажирами, відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу.

Згідно з ч.2 ст.10 Закону України "Про залізничний транспорт" економічні взаємовідносини між залізницями, включаючи розподіл доходів (прибутку) від перевезень, розрахунки, пов'язані з незабезпеченням схоронності вантажу та пошкодженням технічних засобів, розрахунки із заводами за ремонт рухомого складу та випуск запасних частин, іншими підприємствами, установами та організаціями залізничного транспорту загального користування, пов'язаними з організацією та забезпеченням процесу перевезень, регулюються виходячи з єдиної технології роботи в порядку, який визначає Укрзалізниця, а також на підставі угод між цими підприємствами, установами та організаціями, що укладаються відповідно до зазначеного порядку.

Порядок економічних взаємовідносин на залізничному транспорті України, затверджений наказом Укрзалізниці від 03.07.2000 р. № 251-Ц (із змінами та доповненнями), розроблено на виконання ст.10 Закону України "Про залізничний транспорт". Дія цього Порядку поширюється на залізниці, а також об'єднання, підприємства, установи, організації і відособлені підрозділи залізниць та підприємств залізничного транспорту, які пов'язані з організацією та забезпеченням процесу перевезень і входять до сфери управління Укрзалізниці.

Відповідно до Статуту ДП «Придніпровська залізниця» (у редакції від 23.05.2006р.), Державне підприємство «Придніпровська залізниця» створене відповідно до законів України «Про транспорт», «Про залізничний транспорт», Цивільного та Господарського кодексів України є державним унітарним підприємством, що діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства транспорту і зв'язку України і підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця».

Нормативними документами Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця», а саме - Положенням про проведення планово-запобіжних ремонтно-колійних робіт на залізницях України, затвердженого наказом Укрзалізниці від 10.08.2004р. № 630-ЦЗ (пункт 4.1.4) встановлено: "Капітальний ремонт штучних споруд виконується згідно з затвердженими технічними рішеннями, проектами та кошторисною документацією. Порядок розробки, погодження та затвердження проектно-кошторисної документації встановлюється Державною адміністрацією залізничного транспорту України. В складі проектів мають бути розроблені, крім основних креслень, розрахунків і технічних рішень з ремонту та перевлаштування споруд, креслення складних допоміжних облаштувань та тимчасових споруд, що забезпечують безпеку руху поїздів при проведенні ремонтних робіт та безпеку виконання робіт".

Об'єкт будівництва - «Білий» тунель був побудований у 1874 році. За час його експлуатації відбулися значні руйнування Сімферопольського порталу та прилеглої до нього частини тунелю: тріщини в кладці порталу, відпадання штукатурки, руйнування верхньої поверхні каменів кладки та інше, у зв'язку з чим на підставі гострої необхідності відновлення існуючих конструкцій у 1998 році інститутом "Дніпродіпротранс" було розроблено проект №4792 «Капітальний ремонт кінцевої ділянки «Білого» тунелю» Придніпровської залізниці пк23+65, 34-пк25+19,55».

Зі змісту Акту ревізії вбачається, що роботи з капітального ремонту по об'єкту «Білий тунель» протягом 2008-2009 року та І квартал 2010 року проводилися Підрядником ТОВ «Будівельне управління-528» (далі - БУ-528) відповідно до укладених договорів від 29.09.2008р. №ПРП-81133/НЮ з додатковою угодою від 27.05.2009р., від 01.10.2007р. №ПРП-072771/НЮ з додатковою угодою від 29.09.2008р. та відокремленим структурним підрозділом ДП «Придніпровська залізниця» - Мостобудівельним поїздом № 57 (далі-МСП-57).

Протягом 2008-2009 років та І квартал 2010 року відокремленим структурним підрозділом ДП «Придніпровська залізниця» МСП-57 по об'єкту «Білий тунель» виконано робіт з капітального ремонту на загальну суму 4 910 169, 31 грн. (без суми ПДВ).

Розрахунки за виконані роботи з МСП- 57, проводилися щомісячно по Авізо на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт ф. КБ-2в та рахунків. Операції по внутрішнім взаєморозрахунках відображено в бухгалтерському обсязі ПЧ-1 проводками Дт 2336 Кт 6834 та проведені в повному обсязі. Станом на 01.04.2010 року заборгованість за виконані роботи з капітального ремонту по об'єкту «Білий тунель» перед МСП-57, не обліковується.

Отже, витрати, понесені на виконання зазначених робіт у період з 01.01.2008р. по 01.04.2010р. у загальній сумі 10 394 683, 31 грн, в тому числі:

-за 2008 рік - 4 260 989, 00 грн;

- за 2009 рік - 5 165 385, 20 грн.;

- за І квартал 2010 року - 968 309, 11 грн.

Зазначені суми віднесено до складу витрат, а не на збільшення вартості активу, чим, на думку ревізійного органу, порушено п.14 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 27 квітня 2000р. №92 та п.14 Методичних рекомендацій по застосуванню Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 7 «Основні засоби», затверджених наказом Укрзалізниці від 30.07.2000р. № 254-Ц.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про основні засоби, інші необоротні матеріальні активи та незавершені капітальні інвестиції в необоротні активи (далі-основні засоби), а також розкриття інформації щодо них у фінансовій звітності на момент виникнення спірних правовідносин регулювалось Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 27 квітня 2000р. №92 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 18.05.2000р. за №288/4509 (далі-Положення)

Відповідно до п. 14 Положення, первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов'язаних з поліпшенням об'єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об'єкта. Залишкова вартість основних засобів зменшується у зв'язку з частковою ліквідацією об'єкта основних засобів. Первісна (переоцінена) вартість основних засобів може бути збільшена на суму витрат, пов'язаних з поліпшенням та ремонтом об'єкта, визначену у порядку, встановленому податковим законодавством.

Витрати, що здійснюються для підтримання об'єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат (пункт 15 Положення).

При цьому для визначення направленості віднесення витрат щодо ремонту основних засобів слід керуватися також Методичними рекомендаціями з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 561 від 30.09.2003р.

Вказані Рекомендація передбачають, що приймання закінчених робіт з ремонту і поліпшення основних засобів (модернізація, добудова, реконструкція тощо) оформлюється актом приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів. При цьому рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об'єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об'єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат. Зокрема, заміна окремих важливих компонентів (частин) основних засобів (двигунів тощо) може бути відображена як заміна об'єкта основних засобів, якщо термін корисного використання такої частини відрізняється від терміну корисного використання основних засобів, до яких належить цей компонент. У цьому випадку заміна такого компонента відображається капітальними інвестиціями у придбання нового об'єкту основних засобів і списанням заміненого об'єкту. Витрати на поліпшення основних засобів для відновлення майбутніх економічних вигод, очікуваних від їх використання, визнаються капітальними інвестиціями за умови, що балансова вартість активу не перевищує суми його очікуваного відшкодування.

Сумою очікуваного відшкодування вважається найбільша з двох оцінок: чиста вартість реалізації або теперішня вартість майбутніх чистих грошових надходжень від використання основних засобів, включаючи його ліквідаційну вартість.

Також в рекомендаціях встановлено, що витрати на капітальний ремонт об'єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов'язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому.

Слід зазначити, що законодавчо не визначено чіткого визначення понять ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення.

Згідно п. 31 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну від 30.09.2003 р. № 561, вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об'єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів.

Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов'язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об'єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об'єктом. Прикладами такого поліпшення є:

а) модифікація, модернізація об'єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності;

б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг);

в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати;

г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання.

Наведеними нормами передбачено право підприємства самостійно приймати рішення щодо визначення того чи призводять здійснені витрати по ремонту до збільшення майбутніх вигод за наявності таких умов:

-здійснення підприємством поліпшення об'єкта таких як модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція;

-збільшення майбутніх економічних вигод внаслідок вчинених поліпшень

Як вбачається з наданих до матеріалів справи документів, рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об'єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об'єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, керівником підприємства позивача з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат не приймалося.

При проведенні ревізії Контрольно-ревізіною службою у Дніпропетровській області прийнято до уваги пояснення начальника відділу інженерних споруд Гук Л.М. від 03.09.2010р.

Так, причину не відображення в бухгалтерському обліку сум понесених витрат, пов'язаних з виконанням робіт по об'єкту "Капітальний ремонт переобладнання облаштування Білого тунелю під габарит 2С перегону Макензієві гори - Інкерман-І (закінчення робіт)/3,1м перекладки", як збільшення вартості зазначеного об'єкту основних засобів начальник відділу інженерних споруд Гук Л.М. пояснив слідуючим: «Виконання вказаних робіт віднесено на витрати, згідно «Положення про проведення планово-запобіжних ремонтно-колійних робіт на залізницях України № ЦП/0113» п. 4.1.4 Капітальний ремонт штучних споруд включає в себе роботи, спрямовані на оновлення елементів споруд, підтримання їх міцностних та експлуатаційних характеристик, подовження термінів служби, відновлення втрачених за період експлуатації надійності та здатності пропускати сучасні та негабаритні навантаження із встановленими швидкостями при забезпеченні безпеки та безперебійності руху поїздів. Враховуючи те, що тунель побудований в 1874 році, за термінами виконання капремонту необхідно виконувати в повному об'ємі вже вдруге, так, як за термін його експлуатації відбулися значні руйнування Сімферопольського порталу та прилеглої до нього частини тунелю з тріщинами в кладці порталу, відпадання штукатурки, руйнування верхньої поверхні кам'яної кладки».

Згідно з листом Держжитлокомунхозу України від 26.01.2005р. №4/3-102, капітальний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, обновлення, та модернізацію частини конструкцій, але не всього об'єкту у зв'язку з їх фізичним зношенням та зруйнуванням, поліпшенням експлуатаційних показників.

Так, Робочим проектом «Капітальний ремонт кінцевої ділянки «Білого» тунелю» Придніпровської залізниці пк23+65, 34-пк25+19,55» передбачено приведення тунелю до нормативних вимог ГОСТ 9238-83 для двох колій у відповідності до сучасних норм безпеки руху та вимог рухомого складу.

Посилання відповідача на можливість будівництва другої колії як підстави для збільшення вантажопотоку та, відповідно, збільшення прибутку підприємства у майбутньому є безпідставними з огляду на те, що у відповідності до пояснювальної записки до Робочого проекту «Капітальний ремонт кінцевої ділянки «Білого» тунелю» Придніпровської залізниці пк23+65, 34-пк25+19,55» зазначений об'єкт будівництва був вже збудований під дві колії за нормами 1873р. і передбачав збільшений вантажопотік.

Крім того, як вбачається із схеми поздовжнього профілю ділянки колії «Сімферополь» станція «Севастополь» (копія наявна у матеріалах справи), у разі вкладанні у тунелі другої колії, розмір економічних вигод позивача не збільшився, оскільки ділянка станції «Сімферополь» станція «Севастополь» - одноколійна.

Отже, ДП «Придніпровська залізниця» проводився саме капітальний ремонт кінцевої ділянки «Білого» тунелю» Придніпровської залізниці пк23+65, 34-пк25+19,55, а не модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція об'єкту.

Проведені роботи не призвели до збільшення економічних вигод підприємства (збільшення пропускної здатності тунелю) та були спрямовані на відновлення первісного ресурсу об'єкту та на підтримання тунелю у робочому стані для підтримання його безпечної експлуатації.

Дані заходи не призвели до збільшення первісної вартості об'єкта і не відображались ДП «Придніпровська залізниця» як капітальні інвестиції у створення необоротніх матеріальних активів.

Отже, враховуючи наведене, позивачем було правомірно віднесно до складу валових витрат, понесених на виконання робіт з проведення капітального ремонту у період з 01.01.2008р. по 01.04.2010р.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.3 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" (у відповідній редакції) державна контрольно-ревізійна служба у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента та Кабінету Міністрів України.

Згідно з ст.12 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" (у відповідній редакції), службові особи державних контрольно-ревізійних служб зобов'язані суворо додержуватись Конституції України, законів України, прав та інтересів громадян, підприємств, установ і організацій, що охороняються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності оскаржуваних пунктів винесеної вимоги.

З огляду на викладене, позов Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області про визнання вимог незаконними -підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним пункт 2 вимоги Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області від 09.11.2010р. № 04-05-05-15/11588 в частині щодо зобов'язання Державного підприємства "Придніпровська залізниця": відшкодувати зайво сплачені 1936 окремому загону механізації та 19 окремому мостовому загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту кошти; провести претензійно-позовну роботу з підрядниками щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, шляхом проведення претензійно-позовної роботи або стягнення з осіб, винних у безпідставному здійсненні вказаних витрат у порядку та розмірах встановлених ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Визнати протиправним пункт 3 вимоги Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області від 09.11.2010р. №04-05-05-15/11588 щодо зобов'язання Державного підприємства «Придніпровська залізниця» у відповідності з П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.05.1999р. № 137, відкоригувати в обліку вартість тунелю шляхом збільшення його вартості на суму 32 894 683, 31 грн. (тридцять два мільйони вісімсот дев'яносто чотири тисячі шістсот вісімдесят три гривні тридцять одна копійка).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» () судові витрати у розмірі 3, 40 грн. (три гривні сорок копійок).

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський