Справа № 804/20010/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р. справа № 804/20010/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Тонояні А.К.

за участю:

представника позивача Денисенко Т.М.

представник відповідача-1 не прибув

представник відповідача-2 не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл-Прес" до Індустріальної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській облсті про визнання протиправними дій відповідача-1, та зобов'язання вчинити певні дії відповідача-2, -

ВСТАНОВИВ :

04 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оіл-Прес» (далі - ТОВ «Оіл-Прес», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - Індустріальна ОДПІ м. Харкова, відповідач-2), Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо проведення зустрічних звірок ТОВ «Оіл-Прес», за результатами яких складено Акт № 202 від 22.05.2014 року та Акт № 465/20-36-22-02-07 від 20.06.2014 року;

- визнати протиправними дії Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо внесення коригувань показників податкової звітності ТОВ «Оіл-Прес» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі у автоматизованій системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які зазначені ТОВ «Оіл-Прес», здійснені на підставі Акту № 202 від 22.05.2014 року та Акту № 465/20-36-22-02-07 від 20.06.2014 року;

- зобов'язати ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності ТОВ «Оіл-Прес», в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі у автоматизованій системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ТОВ «Оіл-Прес» зазначило у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період лютий-березень 2014 року та квітень-травень 2014 року (том 1, а.с. 2-6).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення порядку проведення зустрічної звірки провів зустрічні звірки, за результатами яких було складено Акт № 202 від 22.05.2014 року та Акт № 465/20-36-22-02-07 від 20.06.2014 року, при цьому не мав первинних документів щодо взаємовідносин позивача з контрагентами. Висновки відповідача щодо не підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентами у перевіряємий період зроблені з перевищенням повноважень та є безпідставними. Позивач також зазначає, що відповідач на підставі Актів № 202 від 22.05.2014 року та № 465/20-36-22-02-07 від 20.06.2014 року здійснив коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ позивача в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі у автоматизованій системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» без винесення жодного податкового повідомлення - рішення та його узгодження у встановленому порядку. Отже безпідставно не відображає у електронних базах даних інформацію згідно податкових декларацій позивача з ПДВ за період лютий-квітень 2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (том 1, а.с. 1).

У судове засідання 24.02.2015 року прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду, до суду своїх представників не направили.

Відповідач-1 надав письмові заперечення проти позову (том 1 а.с. 121-124), в яких адміністративний позов не визнав, та зазначив, що податковим органом було вчинено дії по проведенню зустрічної звірки з питань підтвердження господарських відносин за лютий-березень 2014 року та квітень 2014 року, в результаті чого було складено акт № 202/20-36-22-02-07 від 22.05.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оіл-Прес» (код за ) з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період лютий-березень 2014 року» та акт № 465/20-36-22-02-07 від 20.06.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оіл-Прес» (код за ) з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період квітень 2014 року». Зазначає, що дії з проведення зустрічних звірок позивача були вчинені податковим органом у відповідності до вимог чинного законодавства та у спосіб, передбачений нормативно-правовими актами України, проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю, а результати зустрічних звірок не несуть юридично значущих наслідків для платника. Також зазначає, що Індустріальною ОДПІ м. Харкова не здійснювалось коригування показників податкової звітності ТОВ «Оіл-Прес», а лише було внесено до інформаційної системи інформацію про складання актів № 202/20-36-22-02-07 від 22.05.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оіл-Прес» (код за ) з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період лютий-березень 2014 року» та № 465/20-36-22-02-07 від 20.06.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оіл-Прес» (код за ) з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період квітень 2014 року», а дані податкової звітності позивача відображаються в інформаційних системах в обсягах, що самостійно ним визначені в податковій звітності, тому просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «Оіл-Прес» відмовити повністю.

Відповідач-2 надав до суду письмові заперечення в обґрунтування яких зазначив, що ТОВ «Оіл-Прес» перебуває на обліку в ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська лише як платник ЄСВ, облікова справа позивача не передана до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, а також у зв'язку із тим останній жодної інформації по ТОВ «Оіл-Прес» до відповідних баз податкового органу не вносила, відповідач-2 не наділений повноваженнями на відновлення інформації, яка була внесена Індустріальною ОДПІ м. Харкова (том 1 а.с.26). Також, на адресу суду відповідачем-2, було надано клопотання про здійснення розгляду справи без участі представника (том 1 а.с.28).

Заслухавши пояснення представника позивача та враховуючи позицію відповідачів, викладену у письмових запереченнях, дослідивши всі матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69 - 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Оіл-Прес» () відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстровано 21.08.2010 року за № 1 047588, за місцезнаходженням юридичної особи: 49020, Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Звивиста, будинок 28, та перебуває на обліку як платник податків у Індустріальній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, та у Державній податковій інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник єдиного внеску (том 1 а.с. 7).

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 ПК України, органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 ПК України, з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Судом встановлено, що 22.05.2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Індустріальної ОДПІ м. Харкова на підставі статті 73 Податкового кодексу України проведена зустрічна звірка ТОВ «Оіл-Прес» з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період лютий-березень 2014 року, за результатом якої складено акт № 202/20-36-22-02-07/37189277 від 22.05.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оіл-Прес» (код за ) з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період лютий-березень 2014 року» (том 1 а.с.126-156).

У вступній частині вищезазначеного акту зазначено про те, що в ході організації проведення зустрічної звірки з метою забезпечення підтвердження господарських відносин вжито такі заходи: ТОВ «Оіл-Прес» за податковою адресою направлено запити від 31.03.2014 року № 4200/10/20-36-15-01-16 та № 5477/10/20-36-15-01-16 від 28.04.2014 року про надання пояснень та їх документальних підтверджень по господарським взаємовідносинам з платниками податків за період лютий 2014 та березень 2014 року відповідно. ТОВ «Оіл-Прес» підтверджуючих документів не надано. Зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що неможливо співставити данні первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, види, обсягу і кількості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Також, Індустріальною ОДПІ м. Харкова від ОУ ДПІ у Київському районі м. Харкова було отримано матеріали відпрацювання ТОВ «Оіл-Прес» за період лютий-березень 2014 року, згідно яких встановлено: «на виконання наказу № 245/ДСК з метою встановлення місцезнаходження та опитування службових осіб підприємства ТОВ «Оіл-Прес» здійснено виїзд за податковою адресою. Прийнятими заходами встановити місцезнаходження ТОВ «Оіл-Прес» не надалось можливим.» А також опитування посадових осіб причетних до господарської діяльності не проводилось у зв'язку з їх не встановленням.

Відповідно до висновків акту № 202/20-36-22-02-07 від 22.05.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оіл-Прес» (код за ) з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період лютий-березень 2014 року»:

- звіркою ТОВ «Оіл-Прес» не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків за період лютий-березень 2014 року;

- звіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у контрагентів-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям за період лютий-березень 2014 року, в розумінні ст.. 134, ст..135, ст..138, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст..185, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 20.06.2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкового аудиту Індустріальної ОДПІ м. Харкова на підставі статті 73 Податкового кодексу України проведена зустрічна звірка ТОВ «Оіл-Прес» з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період квітень 2014 року, за результатом якої складено акт № 465/20-36-22-02-07/37189277 від 20.06.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оіл-Прес» (код за ) з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період квітень 2014 року» (том 1 а.с.157-175).

У вступній частині вищезазначеного акту зазначено про те, що в зустрічну звірку неможливо провести у зв'язку з тим, що неможливо співставити данні первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, види, обсягу і кількості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Також, Індустріальною ОДПІ м. Харкова від ОУ ДПІ у Київському районі м. Харкова було отримано матеріали відпрацювання ТОВ «Оіл-Прес» за період квітень 2014 року, згідно яких встановлено: «на виконання наказу № 245/ДСК з метою встановлення місцезнаходження та опитування службових осіб підприємства ТОВ «Оіл-Прес» здійснено виїзд за податковою адресою. Прийнятими заходами встановити місцезнаходження ТОВ «Оіл-Прес» не надалось можливим.» А також опитування посадових осіб причетних до господарської діяльності не проводилось у зв'язку з їх не встановленням.

Відповідно до висновків акту № 465/20-36-22-02-07/37189277 від 20.06.2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оіл-Прес» (код за ) з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків за період квітень 2014 року»:

- звіркою ТОВ «Оіл-Прес» не має можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків за період квітень 2014 року;

- звіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у контрагентів-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям за період квітень 2014 року, в розумінні ст. 134, ст. 135, ст. 138, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст. 185, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Правовідносини з приводу проведення податковими органами зустрічних звірок платників податків визначені Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок" від 27.12.2010 року № 1232 (далі - Порядок № 1232).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1232, зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Пунктом 3 зазначеного Порядку № 1232 передбачено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 року № 236 (далі - Методичні рекомендації № 236) затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок. Відповідно до пункту 4.4 цих Методичних рекомендацій № 236 у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Згідно пункту 4.6 Наказу ДПА України від 22.04.2011 року № 236 за результатами проведення зустрічної звірки складається Довідка про результати проведення зустрічної звірки у двох примірниках та реєструється в Журналі реєстрації довідок/актів не пізніше останнього робочого дня терміну, відведеного для проведення зустрічної звірки відповідно до пункту 3.2 або 4.5 Методичних рекомендацій.

Відповідно до пункту 7.1 вказаного Наказу, результати проведеної зустрічної звірки суб'єкта господарювання підлягають врахуванню в результатах перевірки платника податків органом ДПС - ініціатором та долучаються до матеріалів такої перевірки.

Таким чином, акт або довідка, складені за наслідками зустрічної звірки, є службовими документами, які підтверджують факт проведення такої звірки або неможливості її проведення, і є носіями доказової інформації про встановлені обставини.

За змістом викладеного, право на внесення певної інформації до акту виникає у податкового органу за наслідками проведення звірки, з урахуванням тих фактів, які встановлені в результаті її проведення.

З викладених обставин справи та норм чинного законодавства вбачається, що дії з проведення зустрічної звірки та з оформлення результатів зустрічної звірки довідкою/актом про неможливість проведення зустрічної звірки є, по суті, способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України і є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки, отже не порушує права платника. Проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.

Отже, надавши оцінку належним доказам, враховуючи, що дії податкового органу щодо проведення зустрічних перевірок віднесені Податковим кодексом України до його законних повноважень, тому Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області правомірно було вчинено дії спрямовані на проведення звірки, за результатами якої було складено акти № 202/20-36-22-02-07/37189277 від 22.05.2014 року та №465/20-36-22-02-07/37189277 від 20.06.2014 року.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд вважає, що акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень, та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача. Акт є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Нормативно-правовий акт - це офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі, та за встановленою законодавством процедурою, спрямований на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування.

Правовий акт індивідуальної дії - це правовий акт компетентного органу або посадової особи, виданий на підставі юридичних фактів і норм права, що визначає права, обов'язки або міру юридичної відповідальності конкретних осіб.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта, дотримання якого забезпечується правовими механізмами.

Аналогічна правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України у постанові від 10.09.2013 р. у справі № 21-237а13. Зокрема, Верховний Суд України відзначив, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, у розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки, викладені в акті перевірки, не породжують та не змінюють права та обов'язки позивача, тому такі вимоги не можуть бути предметом спору.

Суд зазначає, що у відповідності до статті 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з Податковим кодексом України та іншими законами і нормативними актами.

У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" від 20.07.2010 року за № 1112/11/13-10 процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:

1. Встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

2. Встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

3. Встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

4. Встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

5. Встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Вищевикладена позиція також сформульована у постанові Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 року по справі № 2а-9864/11/2670 (K/9991/50772/12).

Суд зазначає, що в ході судового розгляду позивачем документального підтвердження господарських відносин з платниками податків та зборів, а також підтвердження відносин із контрагентами постачальниками та контрагентами-покупцями, види, обсягу і кількості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, надано не було.

Натомість позивачем надана лише Довідка від 24.12.2014 року видана Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області про те, що громадянка ОСОБА_2 (директор ТОВ «Оіл-Прес») зверталася 24.12.2014 року з заявою до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області за фактом втрати первинної бухгалтерської документації та податкових звітів ТОВ «Оіл-Прес» (том 1, а.с. 200), в той час як перевірка проведене що у травні-липні 2014 року та даний позов подано 04 грудня 2014 року.

З вищенаведеного вбачається, що відповідачем додержано всіх вимог при складанні акту, та враховуючи, що це службовий документ, який містить відомості про виявлені порушення вимог законодавства, та є носієм відповідної інформації, суд вважає, що у задоволені позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо проведення зустрічних звірок ТОВ «Оіл-Прес», за результатами яких складено Акт №202 від 22.05.2014 року та Акт № 465/20-36-22-02-07 від 20.06.2014 року - слід відмовити.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо внесення коригувань показників податкової звітності ТОВ «Оіл-Прес» в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі у автоматизованій системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які зазначені ТОВ «Оіл-Прес», здійснені на підставі Акту № 202 від 22.05.2014 року та Акту № 465/20-36-22-02-07 від 20.06.2014 року та про зобов'язання ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності ТОВ «Оіл-Прес», в підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», у тому числі у автоматизованій системі «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ТОВ «Оіл-Прес» зазначило у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період лютий-березень 2014 року та квітень-травень 2014 року, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню та виходить з наступного.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо податкових систем, судом встановлено, що з метою здійснення податкового контролю податковими органами використовується інформація, що міститься в інформаційних аналітичних системах Державної податкової служби: АРМ "Пошук", АРМ "Облік платників", АРМ "Бест-Звіт", АРМ ТАХ "Облік податків та платежів", АРМ "Картка боржника", АРМ "Галузь", АРМ "Аудит", АРМ "Митниця", АРМ "Касові апарати", АРМ "Анульовані ВМД", АІС "Розширений пошук у схемах що використовуються суб'єктами господарювання з метою мінімізації об'єктів оподаткування та ухилення від сплати податків", АІС "Співставленая податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" та інші.

З 01 січня 2013 року на підставі наказу ДПС України від 24.12.2012 року № 1197 «Про введення в експлуатацію інформаційної системи Податковий блок» в органах державної податкової служби запроваджена Інформаційна система «Податковий блок», до складу якої увійшли також підсистеми «Аналітична система».

Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 року № 266 (далі - Порядок).

За змістом підпунку 2.10.3 пункту 2.10 Порядку співставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією з інших джерел, а саме інформації колонки 2 розділу II Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, колонки 3 Розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість з даними Реєстру платників ПДВ, здійснюється у складі автоматизованого контролю.

Відповідно до пункту 2.14 Порядку, інформація податкової звітності з ПДВ, надіслана до центральної бази даних податкової звітності, у розрізі контрагентів підлягає співставленню засобами системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України з метою виявлення платників ПДВ, якими занижено суму податкових зобов'язань або завищено суму податкового кредиту.

Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні відображаються в описовій частині акта перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС «Аудит». По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження, та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 4.15 Порядку, якщо платником ПДВ (постачальником) до податкових зобов'язань включено суму ПДВ меншу, ніж контрагентом (отримувачем) до податкового кредиту, працівники підрозділу оподаткування юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (постачальник), та органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (отримувач), відповідно до пункту 3 статті 11, пункту 3 статті 111 Закону № 509 звертаються в письмовій формі до таких платників ПДВ щодо одержання пояснень та їх документальних підтверджень (перелік документів, що затребується у платника ПДВ, передбачений пунктом 4.2 Порядку) з метою встановлення причин розбіжностей даних, що містяться у поданій ними податковій звітності з податку на додану вартість, виявлених під час камеральної перевірки, та/або за результатами автоматизованого співставлення.

Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку про те, що процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Отже, питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Суд також звертає увагу, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), якщо це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію, та при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.

Судом встановлено, що позивачем у встановленому порядку до податкового органу були подані податкові декларації з ПДВ за періоди лютий, березень, квітень 2014 року разом з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, реєстром виданих та отриманих податкових накладних (том 1 а.с. 31-109).

Таким чином, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в електронній базі даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ, і повинні їй відповідати.

Щодо внесення коригувань показників податкової звітності, за результатами зустрічних звірок до інформаційної бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» слід зазначити, що згідно пояснень Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області коригування податкової звітності позивача здійснені не були, а дані податкової звітності ТОВ «Оіл-Прес» відображені в інформаційних системах в обсягах, що самостійно визначені позивачем у такій податковій звітності.

Суд також зауважує, що доказів саме коригування показників в базі даних, сторонами до суду не надано.

Висновки акту відображено тільки в підсистемі ІС «Податковий блок», який є обов'язковий для використання користувачів - працівників структурних підрозділів органів Міндоходів регіонального та районного рівнів. Ці вимоги визначені методичними рекомендаціями щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, які затверджені Наказом ДПС України від 31.10.2012 р. № 948.

Індустріальною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області жодних коригувань показників податкової звітності, відображених позивачем у податкових деклараціях, які були надані позивачем до податкового органу, та враховані при проведенні перевірки - працівниками Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області не проводилось, а результати проведеної перевірки були відображені в аналітичній системі внутрішньої бази.

Отже, висновки акту перевірки, не мають жодних правових наслідків для позивача та не перешкоджають позивачу (у разі наявності) користуватись самостійно задекларованим податковим кредитом.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, проте, рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно - правових відносин.

Крім того, у відповідності до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Згідно пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Отже, зберігання та опрацьовування в інформаційних базах органів державної податкової служби податкової інформації, зібраної відповідно до Податкового кодексу України, є виключною компетенцією податкового органу.

Відтак, суд не може своїм рішенням підмінювати рішення (компетенцію) державного органу (суб'єкта владних повноважень), який наділений, згідно діючого законодавства України, відповідними правами та обов'язками.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 доведено правомірність своїх дій щодо проведення зустрічних звірок ТОВ «Оіл-Прес», за результатами яких складено складено акти № 202/20-36-22-02-07/37189277 від 22.05.2014 року та № 465/20-36-22-02-07/37189277 від 20.06.2014 року, а також, враховуючи відсутність здійснення коригувань податкової звітності позивача на підставі висновків вищезазначеного акту, позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнення судового збору в таких випадках не передбачено.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 24 лютого 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 02 березня 2015 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл-Прес" до Індустріальної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській облсті про визнання протиправними дій відповідача-1, та зобов'язання вчинити певні дії відповідача-2 - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 02 березня 2015 року.

Суддя С. В. Прудник