Справа № 128/1002/15-а
Суддя: Карпінська Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1002/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.04.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ м. Вінниця капітана міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою інспектора ВДАІ м. Вінниці капітана міліції ОСОБА_2 від 11.03.2015 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він 11.03.2015 року о 15:00 год. в м. Вінниця по вул. Кірова, 2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав перевагу в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході. Вважає такі дії інспектора протиправними, а постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, так як обставини, викладені в постанові, не відповідають дійсним обставинам справи, а також позивач вважає, що вона не відповідає чинному законодавству, тому звернувся з даним позовом до суду.

В судове засідання сторони не зявились.

Позивач ОСОБА_1 попередньо подав через канцелярію суду заяву, згідно якої просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. В заяві позивач також просив залишити за ним судові витрати.

Відповідач інспектор ВДАІ м. Вінниця капітан міліції ОСОБА_2 в судове засідання повторно (27.03.2015 року та 16.04.2014 року) не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, керуючись ст. 128 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи думку та позицію позивача, викладену у поданій ним до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши зазначені докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.03.2015 року інспектор ВДАІ м. Вінниця капітан міліції ОСОБА_2, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 002335 від 11.03.2015 року, виніс постанову серії ПС1 № 489530 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: що 11.03.2015 року о 15:00 год. в м. Вінниця по вул. Кірова, 2 гр. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав перевагу в русі пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. ( а.с. 7, 8).

В матеріалах позовної заяви ОСОБА_1 спростував даний факт, визнаний інспектором ДАІ доведеним з тих підстав, що він дійсно 11.03.2015 року близько 15:00 год. рухався вказаним транспортним засобом у м. Вінниця по вул. Кірова у напрямку вул. Фрунзе. Приблизно у цей час був змушений зупинитись на вимогу інспектора ДАІ. Підійшовши до автомобіля позивача, інспектор ДАІ висловив вимогу надати посвідчення на право керування транспортним засобом та документ, що підтверджує право керування ним. Згодом працівник ДАІ повідомив йому, що він не пропустив пішоходів на пішохідному переході. На вказані звинувачення позивач повідомив інспектору, що жодного пішохода на проїзній частині, якого він не пропустив або ж якому він міг створити небезпеку, не було, всі пішоходи, які знаходились на пішохідному переході перейшли його без зміни напрямку та швидкості руху, а тому ним порушень ПДР не було скоєно. Також позивач звернув увагу інспектора ДАІ на те, що в даному випадку у якості доказів на підтвердження нібито вчиненого правопорушення він зобовязаний взяти пояснення у свідка чи потерпілого, якому позивач начебто створив небезпеку, на що інспектор ДАІ ніяким чином не відреагував. Незважаючи на пояснення позивача щодо відсутності факту порушення ПДР, інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову.

Винесену інспектором постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою з тих підстав, що його пояснення в протоколі: «порушив не навмисно», були написані під моральним впливом інспектора ДАІ, а дійсні його пояснення інспектором до уваги взяті не були. Також у протоколі та постанові немає жодних даних щодо свідків та пішоходів, яким нібито було створено перешкоду та небезпеку, які б могли підтвердити дорожню обстановку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п. 1 ст. 162 КАС України, ст. 293 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд може прийняти постанову про скасування постанови і закриття справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України.

Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач в судове засідання, призначене на 16.04.2015 року, не з'явився та не надав на вимогу суду наявні у нього документи та матеріали, які могли б бути використані як докази у справі, і не повідомив причини їх ненадання, матеріалами справи не спростовано пояснення позивача щодо відсутності події та складу адміністративного правопорушення, викладені зокрема і в протоколі про адміністративне правопорушення, докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні, а тому суд не вбачає підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне постанову про накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 (двісті пятдесят пять) грн. скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Також, відповідно до поданої позивачем заяви судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ПДР України, ст.ст. 7, 122 ч. 1, 251, 280, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 41, 71, 128, 159 - 163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 № 489530 від 11.03.2015 року про накладення штрафу в сумі 255 (двохсот пятдесяти пяти) грн. на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська