Справа № 0670/4374/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"07" вересня 2011 р. Справа № 0670/4374/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.4

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря Феськової М.Ю. ,

за участю представника ПП "ОМТ-МИР" , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" серпня 2011 р. у справі № 0670/4374/11 за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства " ОМТ-МИР" про стягнення заборгованності ,

ВСТАНОВИВ :

28 квітня 2011 року ОСОБА_1 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду із позовною заявою і просило стягнути на його користь 5739,51 грн. адміністративно-господарських санкцій та пені за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмолено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги .

Представник ПП"ОМТ-МИР" апеляційну скаргу не визнав, просить залишити її без задоволення ,а постанову суду першої інстанції в силі.

Представник Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів в судове засідання не з"явився, про час та місце повідомлений належним чином, а тому відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, розгляд проводиться без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи вірність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, що є предметом даного судового розгляду, регулюються Законом ] України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". ОСОБА_3 визначає -основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами.

За змістом статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Виходячи із середньооблікової чисельності штатних працівників відповідача ( 8 працівників ) норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів для Приватного підприємства "ОМТ - МИР", Відповідача по справі, складає одне робоче місце.

У частині 1 статті 20 цього Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Судом встановлено, що протягом 2010 року Відповідач систематично направляв до районного центру зайнятості за місцем свого знаходження інформацію про наявність вакансії в кількості 1 штатної одиниці із заначенням посади для працевлаштування інвалідів. Таку ж інформацію Відповідач оприлюднив через засоби масової інформації. При цьому Відповідач на виконання вимог законодавства направляв до Володарсько-Волинського районного центру зайнятості Житомирської області відповідну звітність за №3-ПН з інформацією щодо можливості працевлаштування інвалідів, але робоче місце залишилось вакантним у зв'язку з не направленням для працевлаштування інвалідів уповноваженими органами. Дані обставини підтверджені безпосередньо Володарсько-Волинським районним центром зайнятості Житомирської області.

У зв'язку з тим, що у діях Відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження відповідача інвалідів, які бажають працевлаштуватись. Небажання однієї особи, що протягом 2010року направлялась районним центром зайнятості, укласти трудову угоду із Відповідачем враховуючи чи то характер посади ( підсобний працівник ) чи то характер діяльності підприємства, також не можна ототожнювати із незабезпеченням Відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідач по справі, як роботодавець, вжив усіх необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, а тому колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць є незаконним , оскільки обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду 1-ї інстанції в застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 окружний адміністративний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.198,200,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 3 серпня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 12.09.2011 року.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_1 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів вул.Домбровського 38,м.Житомир,10003

3- відповідачу ОСОБА_4 підприємство " ОМТ-МИР" вул.Леніна 40,с.Добринь,Володарсько - Волинський район, ОСОБА_1 облас,12112