Справа № П/811/4016/14
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/4016/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2015 року

справа № П/811/4016/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в адміністративній справі

за позовом Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до Державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд»

про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, в якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з Державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» за рахунок коштів у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 678034,44 грн., що знаходяться на розрахункових рахунках відповідача в обслуговуючих банках.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду та прийняту нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в січні 2014 року ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» подано до Долинської ОДПІ податкові декларації з плати за землю за 2014 рік, у яких самостійно обчислено річну суму земельного податку з розбивкою її частками за місяцями.

У строки, встановлені ст. 273 Податкового кодексу України, земельний податок в повному обсязі відповідачем не сплачено, що останнім не заперечується, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 678034,44 грн.

Звертаючись з позовом про стягнення заборгованості з платника податків Долинська ОДПІ зазначила, що на підставі облікових даних з карток особового рахунку відповідача сформовано першу податкову вимогу № 1/10 від 15.01.08 та другу податкову вимогу № 2/23 від 18.02.09. Вказані податкові вимоги не скасовані та не відкликані.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем дотримано законодавчі норми про направлення платнику податку письмової вимоги щодо погашення суми податкового боргу, яка передує вжиттю заходів, спрямованих на його примусове стягнення (погашення).

Проте суд апеляційної інстанції вважає вказаний висновок помилковим з огляду на приписи чинного законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 287.4 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Положеннями статті 95 Податкового кодексу України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Не можуть бути взяті до уваги судом як належне виконання позивачем вимог чинного законодавства податкові вимоги № 1/10 від 15.01.08 та № 2/23 від 18.02.09, оскільки такі складені за нормами іншого Закону (№ 2181), який на момент виникнення спору втратив чинність, а отже не стосуються спірних правовідносин.

Судом першої інстанції при вирішенні спору не враховано, що податковим органом не було сформовано та направлено на адресу відповідача податкової вимоги відповідно до вимог Податкового кодексу України. Як наслідок, позивач не набув права звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Враховуючи сукупність викладених обставин колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції повно і правильно встановлені обставини справи, але порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в адміністративній справі № П/811/4016/14 скасувати.

У задоволенні позову Долинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» на користь Державного бюджету України судові витрати у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 17 квітня 2015 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова