Справа № 2-А-603/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"26" серпня 2011 р. Справа № 2-А-603/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Житомирі апеляційну скаргу розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду від "10" лютого 2011 р. у справі № 2-А-603/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Володимирецького районного суду від 10 лютого 2011 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області по відмові в перерахунку основної та додаткової пенсії ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_3 пенсію у відповідності до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку 8 розмірів мінімальної пенсії за віком, та щомісячну додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, починаючи в розмірі 75% встановленого законодавством розміру мінімальної пенсії за віком, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановлених чинним законодавством, починаючи з 01.08.2010р., з урахуванням фактично виплачених сум та зміни розміру прожиткового мінімуму.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 2-ї групи (а.с.5,6). Вона отримує основну та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ.

У 2010 - 2011 роках виплата пенсії їй проводилась відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008р. №530 та постанови КМУ №654 від 16.07.2008р. у значно менших розмірах, які не відповідають розмірам, визначеним ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ (а.с.7).

Проте, ЗУ "Про державний бюджет на 2010 рік" та ЗУ "Про державний бюджет на 2011 рік" норми цих статей не зупинено і не змінено. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у 2010 - 2011 роках відповідач був зобов'язаний перерахувати пенсію позивачу, виходячи із розмірів, визначених ст.ст.50,54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не керуватися постановами Кабінету Міністрів України, які є підзаконним нормативними актами.

Вихідним критерієм обрахунку державної і додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Згідно ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-Х11, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Цією нормою надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1788-XII або спеціальним Законом №796-XII.Обставини справи свідчать про те, що позивачка обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом N 796-XII, а саме, як свідчать довідки відповідача, позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання , пов"язаного з Чорнобильською катастрофою, як інвалід 2-ї групи

Так, як позивачка обрала основний вид пенсії передбачений ст.54 Закону №796-ХП, то колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що відповідач зобов"язаний проводить нарахування та виплату даної основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю в розмірах визначених ст.ст.50,54 Закону №796-Х11 без обмеження у часі. В той же час, із довідки МСЕК, вкладки до посвідчення потерпілого вбачається, що позивачу встановлена друга група інвалідності на строк до 01.11.2011р., а тому колегія судів прийшла до висновку, що в даному випадку позивач має право на перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду починаючи з 01.08.2010р., на час дії зазначеного Закону №796-Х11 та наявності у позивача відповідного статусу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого рішення. Воно постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Володимирецького районного суду від "10" лютого 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Підлісна,с.Кідри,Володимирецький район, Рівненська область,34340

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Володимирецькому районі Рівненської області вул.Соборна, 28,,смт.Володимирець,,Рівненська область,,34300