Справа № 804/13048/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2015 рокусправа № 804/13048/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідачів: - не з'явилися,

третьої особи: - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року

у справі № 804/13048/14

за позовом ОСОБА_1

до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мажари Наталії Іванівни

третя особа ОСОБА_3

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мажари Наталії Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мажари Наталії Іванівни від 19 березня 2014 року щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, зобов'язання реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_3 з одночасним відновленням права на зазначену частку за ОСОБА_1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови у скасуванні рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Мажари Наталії Іванівни від 19 березня 2014 року щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 прийнявши в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Сторони та третя особа, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року припинено право власності ОСОБА_1 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_3 право власності на зазначену частину вказаної квартири. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 73629,00 грн. компенсації вартості 1/4 частини зазначеної квартири, що внесені та знаходяться на депозитному рахунку НОМЕР_1 територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області згідно квитанції № ПН39264К від 18 грудня 2013 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2013 року скасовано, та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення на частку в спільному майні, визнання права власності, у зв'язку з чим 20 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про недопущення подальшої реєстрації у зв'язку з будь-яким відчуженням належної їй на праві власності 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 до скасування рішення державного реєстратора в судовому порядку.

04 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 повідомлено, що її заява прийнята до уваги органом держаної реєстрації прав та долучена для зберігання відповідно до номенклатури справ, однак цей документ не є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру прав.

У відповідності до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

При цьому, пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно з пунктом 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи положення пункту 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктом 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 подана до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області заява 18 березня 2014 року про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - 1/4 частину квартири АДРЕСА_3. Разом із заявою подано рішення Бабушкінського районного суду від 18 грудня 2013 року у справі № 403/684/12, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4. Рішення набрало законної сили від 31 грудня 2013 року, що підтверджується відміткою суду. Також, разом з заявою надано технічний паспорт на вказану квартиру, виданий комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 11 березня 2011 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що державним реєстратором в межах своїх повноважень встановлено відповідність поданого для державної реєстрації рішення суду.

Також, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем помилково обраний матеріально-правовий спосіб захисту порушеного права щодо зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 з одночасним відновленням права на зазначену 1/4 частку цієї квартири за ОСОБА_1.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень обліковується запис про право власності за ОСОБА_3 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Інші записи щодо вказаного об'єкта нерухомого майна - відсутні. Тому, у разі скасування державної реєстрації прав на підставі рішення суду, одночасне відновлення реєстрації за позивачем не може мати місця з огляду на відсутність такої інформації в Державному реєстрі речових прав.

Державна реєстрація права власності в такому разі проводиться в загальному порядку за заявою власника та на підставі документів, що підтверджують виникнення права власності.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим