Справа № 545/2341/14-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р. Справа № 545/2341/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 06.03.2015р. по справі № 545/2341/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Полтавському районі Полтавської області

про визнання протиправною бездіяльності, про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

11.03.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Полтавському районі Полтавської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача при здійсненні перерахунку позивачу страхової виплати без урахування коефіцієнтів підвищення страхових виплат (у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у 2006 році - 1.203, у 2007 році - 1.183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1.102, у 2012 році - 1.176, у 2013 році - 1,149) та встановлених індексів інфляції;

- зобов'язати відповідача відкоригований розмір суми щомісячної страхової виплати (страхового відшкодування) станом на 23.11.2012 року здійснити шляхом перерахунку розміру страхової виплати ОСОБА_1, беручи за основу середньомісячну заробітну плату по Решетилівському районі в 2004 році, яка становила 283 грн., спочатку використавши даний розмір для розрахунку суми щомісячної страхової виплати станом на день винесення постанови про призначення позивачу страхової виплати №146/158 від 18 травня 2004 року, а потім, із застосуванням відповідно до чинного законодавства до отриманого значення розміру страхової виплати коефіцієнтів підвищення страхових виплат (у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у 2006 році - 1.203, у 2007 році - 1.183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1.102, у 2012 році - 1.176, у 2013 році - 1,149) та здійснюючи її індексацію відповідно до чинного законодавства, тобто із застосуванням офіційно визначених індексів інфляції;

- стягнути з відповідача на користь позивача 5500 грн - недоплачену частину страхової виплати після її індексації та збільшення на коефіцієнт підвищення страхових виплат починаючи з 23.11.2012 року.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.03.2015 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 06.03.2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідачем подано заперечення на апеляційну скаргу.

Виходячи з приписів п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2013 року задоволений позов ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції у Полтавському районі Полтавської області про перерахунок соціальної виплати та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок призначеної йому соціальної виплати, беручи за основу середньомісячну заробітну плату по Решетилівському району в 2004 році, яка становить 283 грн.; зобов'язано відповідача виплатити всю суму, яка була недоплачена йому за минулі три роки з моменту подачі позовної заяви, а саме з 23 травня 2010 року. Вказане судове рішення постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року скасовано в частині здійснення перерахунку та виплати йому соціальної виплати за період з 23 травня 2010 року по 22 листопада 2012 року, в іншій частині залишено без змін.

На виконання вищевказаних постанов, відповідачем був проведений розрахунок розміру соціальної виплати, однак останній взяв за основу середньомісячну заробітну плату по Решетилівському районі в 2004 році в розмірі 283 грн без її збільшення враховуючи індекс інфляції та коефіцієнт підвищення страхових виплат.

Так як на сьогоднішній день відповідач не здійснив відповідно до вимог чинного законодавства перерахунок соціальної виплати ОСОБА_1, та не виплатив позивачу всю суму страхової виплати, яка була недоплачена з 23.11.2012 року в розмірі 5500 грн, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог виходив з того, що здійснення перерахунку на який наполягає позивач відповідно до рішень судів першої та апеляційної інстанцій, які були використані ним як підстава своїх доводів з використанням встановленої в судовому порядку середньої заробітної плати у розмірі 283 грн. є безпідставним, оскільки при проведенні такого перерахунку відбудеться зменшення страхових виплат позивача, що суперечитиме вимогам ст.22 Конституції України та ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, звернення позивача до суду першої інстанції з зазначеним позовом до відповідача було зумовлено тим, що відповідач не виконав постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2013 року, яка частково була скасована постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, а саме, не здійснив перерахунок, беручи за основу те, що у 2004 році середньомісячна заробітна плата становила 283 грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою.

При цьому, обов'язковою умовою подання такої заяви є звернення судового рішення до примусового виконання та наявність інформації про хід виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що після відкриття виконавчого провадження, відповідачем державному виконавцю надана довідка про виконання рішення суду, в якій зазначено, що у разі проведення перерахунку соціальної виплати, беручи за основу середньомісячну заробітну плату в розмірі 283 грн., позивач отримує її у значно меншому розмірі, що суперечить ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у зв'язку з чим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавче провадження. Постановою начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області від 12.06.2014 року вищевказану постанову скасовано у зв'язку з невжиттям державним виконавцем всіх заходів примусового виконання щодо повного фактичного виконання рішення суду, а виконавче провадження відновлено на підставі ч.1 ст.51 Закону України «про виконавче провадження».

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Полтавському районі Полтавської області є публічно - правовим спором, який вирішено постановами Полтавського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2013 року, та Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, питання які ставить позивач, лежать в площині виконання цих рішень, тому позивач має право оскаржити дії відповідача вчинені на виконання цих рішень суду в порядку ч. 9 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, аргументував свій висновок на тому, що здійснення перерахунку на який наполягає позивач є безпідставним, оскільки при проведенні такого перерахунку відбудеться зменшення страхових виплат позивача, що суперечитиме вимогам ст.22 Конституції України та ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Проте, у відповідності до наведених норм чинного законодавства, не здійснення відповідачем перерахунку соціальної виплати ОСОБА_1, беручи за основу середньомісячну заробітну плату по Решетилівському районів 2004 році, яка становила 283 грн на підставі постанов Полтавського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2013 року, та Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, є підставою для звернення до суду в порядку, встановленому ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України, а не підставою для звернення до суду з новим позовом.

Наведені обставини не були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення.

Крім того, за приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивних частин постанов Полтавського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2013 року, та Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року, дає підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин, вимога ОСОБА_1 щодо зобов'язання Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Полтавському районі Полтавської області на виконання постанов Полтавського районного суду Полтавської області від 11 вересня 2013 року, та Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року відкоригований розмір суми щомісячної страхової виплати (страхового відшкодування) станом на 23.11.2012 року здійснити шляхом перерахунку розміру страхової виплати ОСОБА_1, беручи за основу середньомісячну заробітну плату по Решетилівському районі в 2004 році, яка становила 283 грн., спочатку використавши даний розмір для розрахунку суми щомісячної страхової виплати станом на день винесення постанови про призначення позивачу страхової виплати №146/158 від 18 травня 2004 року, а потім, із застосуванням відповідно до чинного законодавства до отриманого значення розміру страхової виплати коефіцієнтів підвищення страхових виплат (у у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у 2006 році - 1.203, у 2007 році - 1.183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1.102, у 2012 році - 1.176, у 2013 році - 1,149) та здійснюючи її індексацію відповідно до чинного законодавства, тобто із застосуванням офіційно визначених індексів інфляції, є не що інше, як вимога змінити судове рішення по суті позовних вимог і вирішення додаткової позовної вимоги, яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час прийняття цих постанов.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України - суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів вважає, що подання нового позову із вимогою про зобов'язання відповідача відкоригований розмір суми щомісячної страхової виплати (страхового відшкодування) станом на 23.11.2012 року здійснити шляхом перерахунку розміру страхової виплати ОСОБА_1, беручи за основу середньомісячну заробітну плату по Решетилівському районі в 2004 році, яка становила 283 грн., спочатку використавши даний розмір для розрахунку суми щомісячної страхової виплати станом на день винесення постанови про призначення позивачу страхової виплати №146/158 від 18 травня 2004 року, а потім, із застосуванням відповідно до чинного законодавства до отриманого значення розміру страхової виплати коефіцієнтів підвищення страхових виплат (у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у 2006 році - 1.203, у 2007 році - 1.183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1.102, у 2012 році - 1.176, у 2013 році - 1,149) та здійснюючи її індексацію відповідно до чинного законодавства, тобто із застосуванням офіційно визначених індексів інфляції - не є належним способом захисту порушених прав, оскільки позовні вимоги в цій частині вже врегульовано іншим судовим рішенням.

Тому, на підставі п.4 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що провадження по справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 5500 грн - недоплачену частину страхової виплати після її індексації та збільшення на коефіцієнт підвищення страхових виплат починаючи з 23.11.2012 року, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд не наділений повноваженнями перебирати на себе функцію здійснення перерахунку замість органу, на який покладено такі повноваження та стягнення з відповідача на користь позивача відповідної суми.

Разом з тим, з огляду на положення статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, адміністративний суд повинен визнавати дії суб`єктів владних повноважень незаконними і зобов`язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення конкретних сум, а відтак, вимога позивача стягнути з відповідача на користь позивача 5500 грн - недоплачену частину страхової виплати після її індексації та збільшення на коефіцієнт підвищення страхових виплат починаючи з 23.11.2012 року - не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України, - Постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановленихвідповідностаттями155 і 157 цього Кодексу.

За таких підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та закриття в частині позовних вимог провадження у справі, в іншій частині відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197,202, 203, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 06.03.2015р. по справі № 545/2341/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі № 545/2341/14-а за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Полтавському районі Полтавської області про визнання протиправною бездіяльності, про зобов'язання вчинити певні дії: в частині зобов'язання відповідача відкоригований розмір суми щомісячної страхової виплати (страхового відшкодування) станом на 23.11.2012 року здійснити шляхом перерахунку розміру страхової виплати ОСОБА_1, беручи за основу середньомісячну заробітну плату по Решетилівському районі в 2004 році, яка становила 283 грн., спочатку використавши даний розмір для розрахунку суми щомісячної страхової виплати станом на день винесення постанови про призначення позивачу страхової виплати №146/158 від 18 травня 2004 року, а потім, із застосуванням відповідно до чинного законодавства до отриманого значення розміру страхової виплати коефіцієнтів підвищення страхових виплат (у 2004 році - 1,152, у 2005 році - 1,238, у 2006 році - 1.203, у 2007 році - 1.183, у 2008 році - 1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1.102, у 2012 році - 1.176, у 2013 році - 1,149) та здійснюючи її індексацію відповідно до чинного законодавства, тобто із застосуванням офіційно визначених індексів інфляції - закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Чалий І.С.
Судді(підпис) (підпис) Зеленський В.В. Пянова Я.В.