Справа № 802/160/15-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 квітня 2015 р. Справа № 802/160/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Яремчука К.О.,

суддів Заброцької Л.О.,

Комара П.А.,

за участі секретаря судового засідання Крисько І.В.,

представника позивача Левадської А.В.,

представника відповідача Рибака Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до: Державної реєстраційної служби України

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом звернулося публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" до Державної реєстраційної служби України, реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 12 листопада 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Хафусовою Владиславою В'ячеславівною йому відмовлено у державній реєстрації права власності на нежитлові будівлі та споруди №101, що розташовані по вулиці Леніна у місті Хмільник, у зв'язку з наявністю зареєстрованих обтяжень на це майно та у зв'язку із відсутністю відмітки про набрання законної сили рішенням господарського суду Вінницької області від 02 вересня 2014 року.

Позивач вважає рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Хафусової Валдислави В'ячеславівною №17160858 від 12 листопада 2014 року про відмову у державній реєстрації права власності протиправним, в зв'язку із чим звернувся до суду з позовом про його скасування та зобов'язання реєстраційну службу Хмільницького міськрайонного управління юстиції зареєструвати за ним право власності на нерухоме майно.

08 квітня 2015 року представником позивача подано клопотання, у якому йшлося про зміну позовної вимоги щодо зобов'язання Державну реєстраційну службу України зареєструвати за позивачем право вланості на нерухоме майно, що знаходиться в м. Хмільнику по вул. Леніна, 101.

З урахуванням положень статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом прийнято вказане клопотання до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, що наведені у адміністративному позові.

Представник Державної реєстраційної служби України проти позову заперечував, посилаючись при цьому на письмові заперечення, що наявні в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

Згідно з рішенням господарського суду Вінницької області від 02 вересня 2014 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Коровай", за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, а саме: визнано право власності та передано іпотекодержателю предмет іпотеки (нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Хмільник, вул. Леніна, 101) у власність.

З метою реєстрації права власності на нежитлові будівлі та споруди №101, що розташовані по вулиці Леніна у місті Хмільник, позивач із відповідною заявою звернувся до реєстраційної служби Хмільницьокго міськрайонного управління юстиції.

На виконання вимог наказу Міністерства юстиції України від 02 квітня 2013 року №607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб" реєстраційна служба Хмільницького міськрайонного управління юстиції надіслала подані документи до Державної реєстраційної служби України для прийняття рішення за результатами розгляду цієї заяви.

12 листопада 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Хафусової Валдиславою В'ячеславівною прийнято рішення №17160858 про відмову у державній реєстрації права власності. Рішення мотивоване тим, що на заявлене до реєстрації нерухоме майно накладено арешти, що згідно з пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для відмови у державній реєстрації. Окрім того, у рішенні зазначено, що подане заявником рішення господарського суду Вінницької області від 02.09.2014 не містить відмітки про набрання ним законної сили.

Надаючи правову оцінку рішенню, що оскаржується, суд зважає на таке.

Правовідносини, пов'язані з проведенням реєстрації прав та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі - Закон).

Згідно із статтею 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

В силу положень частини 2 статті 9 Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з частиною 4 статті 15 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Виходячи із наведених норм слідує, що наявність зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження (під яким розуміється заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів) виключає можливість здійснення державної реєстрації прав за певною особою при умові відсутності обставин, що передбачені частиною 9 статті 15 Закону.

Відтак, наявність зареєстрованих обтяжень щодо нерухомого майна, не знятих на момент розгляду заяви про державну реєстрацію, свідчить про правомірність відмови у державній реєстрації права власності на нерухоме майно за позивачем, адже з інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна видно, що 08 серпня 2007 року зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Хмільник, вул. Леніна, 101, застосованого на підставі постанови державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції від 08 серпня 2007 року.

Разом із тим, суд критично оцінює посилання у рішенні, що оскаржується, на іншу підставу для відмови у проведенні державної реєстрації, а саме: відсутність відмітки про набрання рішенням господарського суду Вінницької області від 02 вересня 2014 року законної сили, оскільки з листа господарського суду Вінницької області від 18 лютого 2015 року слідує, що вказане судове рішення не оскаржувалось, а тому набрало законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Відтак, на момент прийняття рішення, що оскаржується, рішення господарського суду Вінницької області від 02 вересня 2014 року набрало законної сили.

З урахуванням встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі з огляду на наявність на момент прийняття рішення, що оскаржується, зареєстрованого обтяження на нерухоме майно, що знаходиться в м. Хмільнику по вул. Леніна, 101.

З урахуванням положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Яремчук Костянтин Олександрович

Судді Заброцька Людмила Олександрівна

Комар Павло Анатолійович