Справа № 813/1631/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/1631/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року № 813/1631/15

об 11 год., 00 хв.

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Саковець Б.П., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області , представник – не прибув

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»», представник – не прибув

про

стягнення податкового боргу в сумі 553741,00 грн.

Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість відповідача перед бюджетом виникла внаслідок порушення вимог ПК України, є узгодженою і у встановлені законом строки не сплачена.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав 20.04.2015 року клопотання у якому позовні вимоги підтримав повністю, справу просив розглядати без його участі.

Відповідач прибуття повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неприбуття не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру станом на 22.01.2015 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав суду копії:

- Податкових декларацій відповідача з ПДВ за серпень, грудень 2014 року;

- корінця податкової вимоги форми «Ю» від 06.06.2014 року № 1478-25, згідно якого загальна сума податкового боргу за погодженими податковими зобов’язаннями, визначена в цій податковій вимозі, за станом на 05.06.2014 року становить – 137605,89 грн., у тому числі основний платіж – 137605,89 грн., штрафні (фінансовими) санкції – 0,00 грн., пеня – 0,00 грн.;

- постанови Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року у справі № 813/6277/14, згідно якої стягнено з рахунків ТОВ «Компанія «Лізинговий дім»» відкритих у банках, обслуговуючих цього платника податків, до Державного бюджету України 191186,89 грн. податкового боргу.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.п. 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 цього ж Кодексу, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний, крім іншого, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 20.1.28. п. 20.1. ст. 20 цього ж Кодексу, органи державної податкової служби мають право, крім іншого, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 54.1. ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1. ст. 57 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 59.1. ст. 59 цього ж Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 95.1. ст. 95 цього ж Кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Згідно п. 95.3. ст. 95 цього ж Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом враховується обґрунтування позивачем позовних вимог, оскільки заборгованість відповідача, станом на дату розгляду справи, становить 553741,00 грн., що підтверджується вищевказаними доказами, а також довідкою ДПІ у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про суми податкового боргу платника податків (з врахуванням сум пені, нарахованої на суми несплаченого податкового боргу та розстрочених/відстрочених сум) станом на 16.03.2015 року, зворотнім боком облікової картки платника податків (відповідача) за платежем – ПДВ, така є узгодженою та підлягає стягненню. Належні та допустимі докази сплати відповідачем вищезазначеної заборгованості у справі відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов’язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»» у банках в сумі 553741,00 грн., підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 КАС України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Стягнути в користь Державного бюджету України кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Лізинговий дім»» (ЄДРПОУ 31730064, вул. Коновальця, 103, м. Львів) у банках за платежем – податок на додану вартість в сумі 553741,00 грн.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 27.04.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.