Справа № 825/3283/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3283/14 Головуючий у 1-й інстанції:Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів Костюк Л.О., Твердохліб В.А.

за участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій незаконними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській про визнання дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області Курилець В.І. щодо винесення постанови від 03.10.2014 року про накладення штрафу протиправними та скасування постанови.

Відповідно до постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду та прийняти нову

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Деснянським районним судом м. Чернігова 15.02.2013 року виданий виконавчий лист № 2-а/2506/1587/11, згідно якого суд постановив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 14.07.2010 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням доплат та надбавок пов'язаних з виконанням службових обов'язків у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в розмірі 150% мінімальної заробітної плати, та виплатити перераховану суму з урахуванням зроблених виплат.

11.03.2013 року державним виконавцем на підставі статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження ВП №37056264. Копія постанови направлено сторонам до відома та виконання.

27.03.2014 року державним виконавцем згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв'язку з неможливістю виконання рішення суду без участі боржника.

Дана постанова була оскаржена стягувачем до Деснянського районного суду м. Чернігова, який постановою від 17.04.2014 року № 750/3421/14 скасував постанову про закінчення виконавчого ВП №37056264 від 27.03.2014 року.

28.07.2014 року державним виконавцем відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №37056264 та направлено сторонам до відома та до виконання.

Крім того, 28.07.2014 року державним виконавцем відповідно до ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень боржнику направлено вимогу щодо виконання рішення суду в повному обсязі.

10.09.2014 року за не виконання рішення суду без поважних причин на Головне управління ПФУ в Чернігівській області державним виконавцем відповідно до ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у сумі 680 грн. Також боржнику направлено вимогу щодо виконання рішення суду в 5 денний строк з дня отримання вимоги.

03.10.2014 року за не виконання рішення суду без поважних причин на Головне управління ПФУ в Чернігівській області державним виконавцем відповідно до ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у сумі 1360 грн.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частинами 1,2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Як зазначено у статті 89 зазначеного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд першої інстанції вірно зазначив у оскаржуваному рішенні, що відсутність коштів не може бути визнано причиною невиконання зобов'язань, зокрема рішення суду.

У справі «Качко проти України», рішення від 08.11.2005 року Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину не виконання своїх зобов'язань

Обов'язкове виконання рішення суду, в т.ч. суб'єктами наділеними владними повноваженнями, покладається також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Стаття 6 даної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Таким чином, дії державного виконавця щодо винесення постанови від 03.10.2014 року про накладення штрафу на Головне управління ПФУ в Чернігівській області за невиконання рішення суду є правомірними, узгоджуються як з нормами українського так і міжнародного законодавства.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області.

Відповідно ч. 3 ст. 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Статтею 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлено, що органами державної виконавчої служби є: департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Таким чином, в даній категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби, оскільки структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Отже, даний позов було заявлено не до належного відповідача, оскільки відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області не є органом державної виконавчої служби, що виключає можливість його участі у даній справі як відповідача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

судді: Костюк Л.О.

Твердохліб В.А.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Твердохліб В.А.