Справа № 694/339/15-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/339/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Нестерук Т.М. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області, в якому просить визнати неправомірними дії та зобов'язати відповідача провести перерахунок та постійну виплату призначеної йому пенсії державного службовця, починаючи з 03 вересня 2014 року відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу", призначену у розмірі 90 % заробітної плати, згідно з наданою довідкою, наданою Звенигородською районною радою від 03.02.15 № 17/01-26 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією з урахуванням зазначених в ній сум матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати з проведеним корегуванням цих виплат у зв'язку з підвищенням посадових окладів державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №700 та від 01.02.2008 № 34.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірну постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних відмовити в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не повно та не об'єктивно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Особи, які беруть участь у справі, з клопотаннями про розгляд справи за їх участю - не зверталися. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 березня 2015 року - без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в суді першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області з 27.09.2011 та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90% заробітної плати працюючої посадової особи місцевого самоврядування (державного службовця). Загальний страховий стаж становить 36 років 14 днів, стаж посадової особи в ОМС складає 33 роки 11 місяців 25 днів, військова служба - 2 роки 22 дні. Розрахунок пенсії позивача Управлінням Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області здійснювався без включення у розмір заробітної плати позивача матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати.

Згідно з довідкою, виданою Звенигородською районною радою Черкаської області від 29.01.2015 в графі "інші виплати", яка включає в себе суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, зазначені суми: за вересень 2003 року 29,20 грн., за січень 2004 року 4692,31 грн., за червень 2004 року 1003,96 грн., за грудень 2004 року 371,00 грн., за квітень 2011 року 34,22 грн., за травень 2011 року 39,36 грн., за червень 7580,70 грн., за липень 2011 року 5,02 грн., за серпень 2011 року 39,36 грн., а всього 13795,13 грн. На всі виплати, що включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.14).

10.02.2015 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду в Звенигородському районі Черкаської області із заявою про перерахунок розміру пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати.

10.02.2015 УПФУ надало відповідь, в якій відповідач відмовив в перерахунку призначеної пенсії з включенням до заробітної плати сум матеріальної допомоги та зазначив, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їхньої заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Дана правова позиція відображена в тому числі в постановах Верховного Суду України від 04.03.2014, від 28.05.2013.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

З 01 жовтня 2011 року положення ст. 37 Закону України "Про державну службу" щодо призначення державним службовцям пенсії у розмірі не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність та внесено зміни до розміру відсотків суми заробітної плати державних службовців при призначенні пенсії, тобто 80 %, у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року.

З 1 травня 2014 року вдруге змінено розмір відсотку суми заробітної плати при призначенні на 70 % від суми заробітної плати державного службовця, у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статі Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для створення економічного зростання в Україні", а з 01 січня 2015 року розмір відсотку суми заробітної плати зменшено до 60 %.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України "Про державну службу", положення якої щодо перерахунку пенсії, у зв'язку з прийняттям Законів України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для створення економічного зростання в Україні" та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", змін не зазнали.

Так, відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсій здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому, внесені Законами України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для створення економічного зростання в Україні", та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", зміни до ст. 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, згідно із ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, у відповідача не було правових підстав для відмови позивачеві у включенні до заробітку для обчислення її пенсії сум матеріальних допомог на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, згідно наданої ним довідки, в призначеному розмірі 90 % заробітної плати починаючи з період з 03 вересня 2014 року.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області - залишити без задоволення, а постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 березня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, 255 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 17 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Пилипенко О.Є.

Суддя: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.