Справа № 806/5012/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Житомир справа № 806/5012/14

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба І.Б.,

за участю: представника позивача - Христюка І.А.,

представника відповідача Шатківської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

встановив:

6 листопада 2014 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (далі - ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод") із позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

У позовній заяві ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" вказало, що Житомирською ОДПІ проведено камеральну перевірку ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" з питання своєчасності сплати податку на додану вартість по податковим звітним деклараціям. За результатами перевірки відповідачем було складено акт камеральної перевірки від 28 липня 2014 року №4836/06-25-15-01. На підставі вказаного акту перевірки Житомирською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 12 серпня 2014 року № та № якими зобов'язано сплатити штраф за платежем податок на додану вартість на загальну суму 81357 грн 79 коп. Просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12 серпня 2014 року № та № Житомирської ОДПІ.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. У судовому засіданні пояснив, що ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" не отримувало від Житомирської ОДПІ жодних повідомлень про наявність недоїмки (пені), контролюючим органом самостійно було погашено за рахунок чергових поточних платежів зобов'язання підприємства зі сплати податку на додану вартість, внаслідок чого штучно сформовано недоїмку та прострочення по платежам згідно звітних декларацій.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" до Житомирської ОДПІ були подані податкові декларації № від 18 лютого 2013 року, № від 19 березня 2013 року, № від 19 квітня 2013 року, № від 18 травня 2013 року, № від 19 червня 2013 року, № від 19 вересня 2013 року, якими позивач самостійно визначив податкові зобов'язання зі сплати податку на додану вартість (а.с.24-39, 40-47).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що податкові зобов'язання зі сплати податку на додану вартість ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", були ним сплачені вчасно, зокрема:

- за січень 2013 року в сумі 1169915 грн 00 коп., сплачено згідно платіжного доручення №48 від 25 лютого 2013 року на суму 500000 грн 00 коп., №86 від 28 лютого 2013 року на суму 200000 грн 00 коп., №309 від 1 березня 2013 року на суму 170000 грн 00 коп., №373 від 1 березня 2013 року на суму 80000 грн 00 коп., №103 від 1 березня 2013 року на суму 219915 грн 00 коп. (а.с.128-132);

- за лютий 2013 року в сумі 1414298 грн 00 коп., сплачено згідно платіжного доручення №264 від 22 березня 2014 року на суму 200000 грн 00 коп., №325 від 27 березня 2014 року на суму 50000 грн 00 коп., №322 від 27 березня 2014 року на суму 250000 грн 00 коп., №454 від 28 березня 2014 року на суму 25000 грн 00 коп., №322 від 27 березня 2014 року на суму 250000 грн 00 коп., №454 від 28 березня 2014 року на суму 25000 грн 00 коп., №47660 від 28 березня 2014 року на суму 8000 грн 00 коп., №331 від 28 березня 2014 року на суму 142000 грн 00 коп., №330 від 28 березня 2014 року на суму 266000 грн 00 коп., №329 від 28 березня 2014 року на суму 317298 грн 00 коп., №460 від 29 березня 2014 року на суму 27000 грн 00 коп., №47661 від 29 березня 2014 року на суму 38900 грн 00 коп., №332 від 29 березня 2014 року на суму 90100 грн 00 коп. (а.с.133-143);

- за березень 2013 року в сумі 390957 грн 00 коп., сплачено згідно платіжного доручення №624 від 29 квітня 2013 року 390957 грн 00 коп. (а.с.127);

- за квітень 2013 року в сумі 350750 грн 00 коп., сплачено згідно платіжного доручення №865 від 30 травня 2013 року на суму 350750 грн 00 коп. (а.с.39а);

- за травень 2013 року в сумі 1284844 грн 00 коп., сплачено згідно платіжного доручення №1151 від 26 червня 2013 року на суму 834844 грн 00 коп., №1154 від 26 червня 2013 року на суму 450000 грн 00 коп. (а.с.125-126);

- за серпень 2013 року в сумі 2482232 грн 00 коп., сплачено згідно платіжного доручення №1665 від 5 вересня 2014 року в сумі 200000 грн 00 коп., №1213 від 30 вересня 2014 року в сумі 2282232грн 00 коп. (а.с.123-124).

Крім того представник позивача повідомив, що Житомирською ОДПІ була проведена планова виїзна перевірка ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 липня 2012 року до 31 грудня 2013 року та з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску за період з 1 січня 2011 року до 31 грудня 2013 року. За результатами вказаної перевірки Житомирською ОДПІ було складено акт перевірки від 24 липня 2014 року №4788/06-25-22-01/00375504, згідно якого не встановлено порушень законодавства щодо своєчасності розрахунків з бюджетом (а.с.48-122).

28 липня 2014 року Житомирською ОДПІ проведена камеральна перевірка ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" з питання своєчасності сплати податку на додану вартість по податковим звітним деклараціям № від 18 лютого 2013 року, № від 19 березня 2013 року, № від 19 квітня 2013 року, № від 18 травня 2013 року, № від 19 червня 2013 року, № від 19 вересня 2013 року.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт камеральної перевірки від 28 липня 2014 року №4836/06-25-15-01 у якому зроблено висновок про порушення ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" податкового законодавства, а саме: податкові зобов'язання по податку на додану вартість ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" визначені згідно податкових декларацій № від 18 лютого 2013 року, № від 19 березня 2013 року, № від 19 квітня 2013 року, № від 18 травня 2013 року, № від 19 червня 2013 року, № від 19 вересня 2013 року вважаються узгодженими відповідно до пункту 54.1 статті 54, пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, які не сплачені у встановлений законом термін, чим порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (а.с.12-14).

5 серпня 2014 року ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" подало заперечення на акт камеральної перевірки №2-529, однак вказані заперечення не були узяті до уваги Житомирською ОДПІ (а.с.9-10, 15-16).

На підставі вказаного акту перевірки Житомирською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 12 серпня 2014 року № та № якими зобов'язано сплатити штраф за платежем податок на додану вартість на загальну суму 81357 грн 79 коп. (а.с.7-8).

26 серпня 2014 року ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" подало первинну скаргу на податкові повідомлення-рішення Житомирської ОДПІ від 12 серпня 2014 року № та № (а.с.17-18).

Рішенням Головного управління Міндоходів у Житомирській області №13375/Л-С/10-205 від 26 вересня 2014 року первинна скарга ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" була залишена без задоволення.

9 жовтня 2014 року ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" подало повторну скаргу №5-703 на податкові повідомлення-рішення від 12 серпня 2014 року № та № (а.с.19-20).

Рішенням Державної фіскальної служби України №5483/6/99-99-10-01-02-25 від 23 жовтня 2014 року повторна скарга ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" була залишена без задоволення (а.с.21-23).

Надаючи оцінку спірним рішенням, суд виходить з наступного.

Правовідносини у даній справі регулюються Податковим кодексом України у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пунктів 36.1 та 36.5 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наявну у ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" суму податкового боргу, що підтверджується витягом з облікової картки платника (ас. 179-212), відповідачем здійснювалось зарахування коштів, сплачених згідно з платіжними дорученнями за 2013 рік (а.с.39а, 123-143) в рахунок погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, не зважаючи на вказане у платіжних дорученнях призначення платежу.

Щодо самостійного розподілу Житомирською ОДПІ сплачених ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" коштів по платіжним дорученням, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, при наявності у ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" податкового боргу за періоди, які виникли раніше ніж позивач сплачує платіжними дорученнями і вказує спрямування коштів, Житомирська ОДПІ зобов'язана ці кошти спрямувати на погашення цього податкового боргу, не зважаючи на визначеність їх призначення, оскільки такі дії є обов'язком контролюючого органу.

Враховуючи дати сплати за відповідними платіжними дорученнями, грошові зобов'язання, що склали суми погашеного податкового боргу, є такими, що сплачені із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку їх сплати, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій.

Отже, Житомирською ОДПІ вірно зазначено в акті камеральної перевірки від 28 липня 2014 року №4836/06-25-15-01 про порушення з боку позивача, які полягають у порушенні строків сплати, визначених податковими деклараціями зобов'язань.

Підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17 грудня 2010 року №953, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2010 року за №1350/18645 (далі - Інструкція №953), нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Відповідно до пункту 3.2 Інструкції №953 при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податку, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податку, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановлену цим пунктом черговість платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган державної податкової служби самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом. У разі наявності у платника податку податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Проаналізувавши викладені норми, суд дійшов висновку, що податковий орган має повноваження на самостійне зарахування коштів, що сплачує платник податків, у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків, і також має повноваження на нарахування штрафних санкцій за затримку сплати узгодженого грошового зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного відповідач довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 12 серпня 2014 року № та № якими визначено до сплати суму штрафу за платежем податок на додану вартість на загальну суму 81357 грн 79 коп., а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь Державного бюджету України 1461 грн 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 27 квітня 2015 р.