Справа № 823/1054/14
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015р. м. Київ К/800/63510/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддівОстровича С.Е.
Степашка О.І.
Федорова М.О.
секретаря судового засідання Іванова К.Ю.,

представник позивача ОСОБА_4

представник відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі за позовом Іноземного підприємства "Агро-Вільд Україна" до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Іноземне підприємство "Агро-Вільд Україна" (далі - ІП "Агро-Вільд Україна") звернулось до суду з позовом до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - Уманська ОДПІ) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у задоволенні позову ІП "Агро-Вільд Україна" відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року апеляційну скаргу ІП "Агро-Вільд Україна" задоволено. Скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року та прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги ІП "Агро-Вільд Україна".

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції Уманська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року та залишити в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Уманською ОДПІ проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ІП "Агро-Вільд Україна" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року. За результатами перевірки складено акт №155/23-05-22/33353730 від 06 лютого 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення ІП "Агро-Вільд Україна" вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 2.4, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", внаслідок чого занижено податок на додану вартість за жовтень 2012 року на 307922, 00 грн., за травень 2013 року на 361574, 00 грн., за липень 2013 року на 330760, 00 грн., за серпень 2013 року на 6818, 00 грн., (спецдекларація); п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за травень 2013 року на суму 92860, 00 грн. (загальна декларація.)

Після отримання заперечень Уманською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка ІП "Агро-Вільд Україна" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності та правомірності сплати податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб. За результатами перевірки складено акт №610/23-05-22/33353730 від 27 березня 2014 року, висновки якого відповідають висновкам акта планової перевірки.

На підставі акта перевірки Уманською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 11 квітня 2014 року, яким ІП "Агро-Вільд Україна" визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1649901, 00 грн., у т.ч. 1099934, 00 грн. за основним платежем, 549967, 00 грн. за штрафними санкціями.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ІП "Агро-Вільд Україна" включило до суму податку на додану вартість з вартості дизельного пального, запасних частин, мастил, шин, придбаних у вітчизняних постачальників. Висновки Уманської ОДПІ про порушення податкового законодавства ґрунтуються на тому, що техніка (сідельний тягач MERCEDES-BENZ) отримана та рахується на балансі ІП "Агро-Вільд Україна" з 25 січня 2013 року, а витрати на її експлуатацію, поточний ремонт здійснювались протягом жовтня-грудня 2012 та січня 2013.

ІП "Агро-Вільд Україна" отримало у ТОВ "Аграр Технік Центр-Жашків", згідно договору оренди транспортних засобів №02-о від 02 січня 2012 року, у строкове платне користування транспортні засоби (сідельний тягач MERCEDES-BENZ в кількості 6 штук).

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит - товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що так як право на формування податкового кредиту з ПДВ виникає з моменту придбання товару, а не факту його використання, і оскільки ПММ та запасні частини використовувались саме для забезпечення орендованих транспортних засобів, то у ІП "Агро-Вільд Україна" були підстави для списання ПММ, запасних частин з жовтня по грудень 2012 року та січень 2013 року. Тому ІП "Агро-Вільд Україна" використало ПММ та запасні частини під час виробництва продукції, тобто застосувало їх у господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що подорожні листи, як основні документи первинного обліку роботи вантажного автомобіля, мають всі обов'язкові реквізити, та не суперечать встановленим нормам, а тому є первинними документами в розумінні законодавства про бухгалтерський облік.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно податкових декларацій, ІП "Агро-Вільд Україна" включило за жовтень 2012 року до податкового кредиту суму 1294, 00 грн. у зв'язку з придбанням у ТОВ "Техно-Торг" товару - телевізорів Samsung UE-32EH5007, 2 шт. ІП "Агро-Вільд Україна" подано уточнюючий розрахунок податкових декларацій за жовтень 2012 року, згідно якого відкореговано податкове зобов'язання на суму 1294, 00 грн.

В результаті операцій з придбання у ТОВ "Аграр Технік Центр-Жашків" товарів, які використані для реконструкції будинку механізатора в с. Острожани Жашківського району, ІП "Агро-Вільд Україна" включило до податкового кредиту за листопад 2012 року суму 51893, 00 грн. ІП "Агро-Вільд Україна" подано уточнюючі розрахунки податкових декларацій за листопад-грудень 2012 року, січень-березень 2013 року, згідно яких відкореговано податкове зобов'язання на суму 451893, 00 грн.

За наслідками придбання у ТОВ "Вікторія" ярого ячменю урожаю 2012 року, згідно податкової накладної №1/2 від 31 травня 2013 року, ІП "Агро-Вільд Україна" включило до податкового кредиту за травень 2013 року суму 92860, 00 грн. Згідно уточнюючих розрахунків податкових декларацій за травень 2013 року, відкореговано податкове зобов'язання на суму 92860, 00 грн.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що планова перевірка була проведена у період з 16 грудня 2013 року по 30 січня 2014 року, позапланова - у період з 12 березня 2014 року по 18 березня 2014 року, тоді як уточнюючі розрахунки подано 31 січня 2014 року та 03 лютого 2014 року.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що оскільки приписи п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України обмежують право платників податків подати уточнюючий розрахунок до поданих ним раніше податкових декларацій лише під час проведення перевірок, то Уманською ОДПІ безпідставно не взято до уваги уточнюючі розрахунки подані ІП "Агро-Вільд Україна" після проведення перевірки.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що ІП "Агро-Вільд Україна" не порушено вимог податкового законодавства та правомірно сформовано показники податкової звітності і сформовано податковий кредит, а тому податкове повідомлення-рішення Уманської ОДПІ є протиправним.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог ІП "Агро-Вільд Україна".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров