Справа № 226/300/15-а
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року справа №226/300/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 10 березня 2015 р. у справі № 226/300/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про скасування рішення про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, в якому просила зобов'язати відповідача здійснити з 01 березня 2014 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_4, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподатковуваного доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 10 березня 2015 року позовну заяву задоволено, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області здійснити з 01 березня 2014 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_4, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподаткованого доходу, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії, та з яких були сплачені страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум, виходячи з розміру призначеної пенсії - 80% від суми заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державну службу».

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 15 березня 2015 року в постанові Димитровського міського суду Донецької області від 10 березня 2015 року у резолютивній її частині вказано фразу «…виходячи з розміру призначеної пенсії - 80% від суми заробітної плати…».

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.36-37).

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати у розумінні частини другої ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не вірно застосовано відсоткове відношення розміру пенсії 80%, оскільки на даний момент стаття 37 Закону України «Про державну службу» має наступну редакцію: «Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.»

В судове засідання сторони не прибули, належним чином повідомлені про розгляд справи. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивачку ОСОБА_4 з 16.05.2012 року було взято на облік в Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька.

Постановою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 05 червня 2014 року у справі № 254/1496/14-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року, визнано протиправними дії та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька № 131 від 28 лютого 2014 року, щодо відмови ОСОБА_4 в перерахунку пенсії за ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька здійснити з 01 березня 2014 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_4, з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від сукупного оподаткованого доходу, виходячи з розміру призначеної їй пенсії - 80% від суми заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

З матеріалів справи вбачається, що зазначене рішення не було виконано УПФУ через проведення антитерористичної операції.

26 листопада 2014 року позивачка також була вимушена переїхати до м. Димитрова через проведення на території м. Донецька антитерористичної операції.

16.12.2014 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області для перерахунку та виплати пенсії державного службовця, призначеної позивачці з урахуванням усіх виплат згідно постанови Будьоннівського районного суду м. Донецька від 05 червня 2014 року. Однак, їй було відмовлено на підставі того, що Будьоннівський районний суд м. Донецька своєю постановою зобов'язав вчинити певні дії саме Управління Пенсійного фонду України в Будьоннівському районі м. Донецька, а не Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області.

З наданою відповіддю позивачка не погодилася, внаслідок чого була змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Отже спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Отже Управління Пенсійного фонду при проведенні перерахунку пенсії позивача не має права обчислювати пенсію у розмірі меншому ніж 80% заробітної плати.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, не приймаючи доводи апелянта з цього приводу з наступних підстав.

Посилання апелянта щодо застосування вимог статті 37 Закону України «Про державну службу», яка на час звернення за перерахунком пенсії 16 грудня 2014 року існує в іншій редакції, є необґрунтовані оскільки відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії її розмір визначався у відношенні 80% від заробітної плати.

Отже позивачка має право отримувати пенсію в розмірі 80% від розрахованої заробітної плати, оскільки на час призначення їй пенсії, пенсія була призначена у такому відсотковому відношення відповідно до діючої на той час редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в 2014 році позивач звернулась до відповідача не за новим перерахунком розміру його пенсії в розумінні ст. 37-1 Закону України № 3723, а за відновленням своїх прав, порушених при призначені йому пенсії, під час якого при обрахунку йому заробітної плати для призначення пенсії були враховані не всі складові заробітної плати.

Стосовно посилання відповідача, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати у розумінні частини другої ст. 33 Закону № 3723 необхідно зазначити, що відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до рішення Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", Закону України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 10 березня 2015 р. у справі № 226/300/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 10 березня 2015 р. у справі № 226/300/15-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М.Г. Сухарьок

Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко