Справа № 0670/887/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"18" травня 2011 р. Справа № 0670/887/11

номер рядка статистичного звіту 11.5

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" березня 2011 р. у справі № 0670/887/11 за позовом ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області до ОСОБА_3 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області про скасування постанови про арешт коштів ,

ВСТАНОВИЛА:

3 лютого 2011 року позивач звернувся з позовом до відповідача і просить скасувати постанову від 12.01.2011 року про арешт коштів на його рахунках, мотивуючи тим, що дана постанова є незаконною .

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 3 березня 2011 року в задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду до ОСОБА_3 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області про скасування постанови про арешт коштів від 12.01.2011 року було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вказана постанова суду винесена з порушенням норм матеріального законодавства через неправильну правову оцінку обставин справи, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Представники сторін в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів Коростенського міськрайсуду про стягнення з УПФУ в м. Коростень на користь фізичних осіб заборгованості по виплаті коштів, передбачених ст.39 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". По закінченню строку для добровільного виконання рішень з метою забезпечення примусового виконання виконавчих документів 12.01.2011 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 7 Закону визначає гарантії прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому законом права і обов'язки в точній відповідності до закону, не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб, роз'яснювати особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їх права та обов'язки.

Згідно до ст. 5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Приписи Закону України Про виконавче провадження не передбачають будь-які обмеження дій виконавчої служби щодо накладення арешту на кошти, крім зазначених випадків. Відповідач, наклавши арешт на кошти позивача, виконував дії виключно в межах своїх повноважень з метою зберігання законних прав та інтересів громадян, не порушуючи будь-яких прав юридичної особи, оскільки кошти на спірному рахунку є державними.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки державний виконавець діяв у відповідності та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "03" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області вул. Сосновського, 4,м.Коростень,Житомирська область,11500

3- відповідачу ОСОБА_3 примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області м-н Соборний, 1,м.Житомир,10014