Справа № 486/454/15-а
Суддя: Падалка В. О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/454/15-а Провадження №2-а/486/37/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Падалка В.О.

при секретарі - Асєєвій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Южноукраїнська Миколаївської області адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2, про визнання рішення, яким відмовлено в наданні згоди на продаж частки квартири, яка належить її неповнолітній доньці, незаконним,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2, про визнання рішення, яким відмовлено в наданні згоди на продаж частки квартири, яка належить її неповнолітній доньці, незаконним.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 в позовній заяві виклала наступне.

В 1985 році батьки позивача отримали в користування квартиру АДРЕСА_1. 04.01.2000 року вказана квартира була приватизована на всіх, проживаючих в ній членів сім'ї, а саме на: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2

В 2005 році шлюб з батьком ОСОБА_3 - ОСОБА_7 було розірвано, а рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.08.2014 року останній був визнаний безвісно відсутнім.

27.02.2015 року вона разом з донькою виїхала на постійне місце проживання в м. Калінінград Російської Федерації, де і проживає на теперішній час, і де навчається її донька, що підтверджується свідоцтвом переселенців в Росію.

На території України залишилась квартира АДРЕСА_1, в якій на теперішній час проживають її батьки, та яку вони мають намір продати та теж виїхати на постійне місце проживання до Російської Федерації.

З метою продажу спірної квартири позивач звернулась до органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради із заявою про надання дозволу на відчуження вказаної квартири, 1/5 частка якої належить її неповнолітній доньці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 18.03.2015 року №53 їм було відмовлено у наданні дозволу на продаж квартири, у зв'язку з відсутністю гарантування збереження права дитини на житло.

Вважає вказане рішення необґрунтованим та незаконним, оскільки для того, щоб придбати нове житло за новим місцем проживання, необхідно продати старе та просить суд признати рішення протиправним і зобов'язати виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надати дозвіл на продаж вказаної квартири.

В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю - ОСОБА_8 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі та просив її адміністративний позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що 20.02.2015 року до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради надійшла заява від ОСОБА_1 про надання дозволу на продаж квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради 05.03.2015 року було з'ясовано, що позивачка виїхала з України до Російської Федерації відповідно до програми по наданню сприяння добровільному переселенню до Російської Федерації співвітчизників, проживаючих за кордоном. Також остання пояснила, що відповідно до зазначеної програми їм мають надати житло, але жодних підтверджуючих документів надано не було.

Відповідно до ч. 4 ст.177 Сімейного кодексу України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. Враховуючи вказані обставини, рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 18.03.2015 року №53 неповнолітній ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на укладання договору купівлі-продажу 1/5 частки чотирикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 у зв'язку з відсутністю гарантування збереження прав дитини на житло. Вважає, що рішення було прийнято обґрунтовано, відповідно до чинного законодавства та виключно з урахуванням інтересів дитини, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову.

Суд, заслухавши сторони, третю особу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає що позов не підлягає задоволенню.

Як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 9).

Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.08.2014 року ОСОБА_7 визнано безвісно відсутнім (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 04.01.2000 року Органом приватизації житла ВП "ПУ АЕС" Державним підприємством НАЕК та витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на даний час неповнолітній ОСОБА_3 належить 1/5 частка квартири, а ОСОБА_2 - 2/5 частки, ОСОБА_6 - 1/5 частка, ОСОБА_4 - 1/5 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14, 15).

Як вбачається з копії свідоцтва учасника Державної програми по сприянню добровільному переселенню в Російську Федерацію співвітчизників, проживаючих за кордоном від 30.01.2015 року ОСОБА_1 виїхала до Російської Федерації разом з донькою ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно довідки Адміністрації міського округу "Місто Калінінград" комітету з освіти ОСОБА_3 є ученицею 10 класу МБОУ СОШ №44 (а.с. 23).

20.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про надання дозволу продати квартиру за адресою: АДРЕСА_3, в якій 1/5 частка належить її неповнолітній доньці ОСОБА_3 в зв'язку з виїздом за кордон на постійне місце проживання (а.с. 31).

18.03.2015 року виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради прийнято рішення за №53, відповідно до якого відмовлено у наданні дозволу на укладання договору купівлі-продажу 1/5 частки чотирикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 у зв'язку з відсутністю гарантування збереження прав дитини на житло.

Відповідно до ст.177 Сімейного кодексу України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

У відповідності до ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути у примусовому порядку позбавлений житла не інакше як згідно законодавства за рішенням суду.

Згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Пунктом 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини встановлено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у містах Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей. Для здійснення правочинів щодо нерухомого майна дитини батьки, опікуни або піклувальники подають службі у справах дітей документи, зазначені у пункті 66 цього Порядку. Служба у справах дітей розглядає протягом 10 робочих днів подані документи та з'ясовує наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено захист прав та інтересів дітей під час вчинення правочинів щодо житлових приміщень.

Відповідно до норм даної статті, держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

При винесенні оспорюваного рішення, виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради як орган опіки та піклування керувався вищевказаними нормами законів України.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради як орган опіки та піклування в межах своїх повноважень та з урахуванням прав неповнолітньої дитини на житло прийняв рішення № 53 від 18.03.2015 року про відмову у наданні дозволу на укладання договору купівлі-продажу 1/5 частки чотирикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2, про визнання рішення, яким відмовлено в наданні згоди на продаж частки квартири, яка належить її неповнолітній доньці, незаконним - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Южноукраїнського міського суду В. О. Падалка