Справа № 751/1348/15-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/1348/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Косач І.А. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради до Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ в Чернігівській області щодо стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 42901858 від 28 січня 2015 року.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Чернігівській області перебуває виконавчий лист № 2515/6568/2012 виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова 24.03.2014р. за позовом ОСОБА_2 до УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради про зобов'язання провести перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення за 2011 рік.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ в Чернігівській області від 09 квітня 2014 року було відкрито виконавче провадження та надано строк для добровільного виконання судового рішення.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Листом від 17 квітня 2014 року № 3335/14 позивач повідомив відповідача про виконання судового рішення в частині перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення та про неможливість його виконання в частині виплати коштів.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ в Чернігівській області від 28 січня 2015 року з позивача було прийнято рішення про стягнення виконавчого збору у розмірі 1360 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернулося до суду з позовом про її скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця була винесена з порушенням строку, вставленого п. 3.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови відповідача, було передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», позивач лише частково виконав рішення немайнового характеру, а саме - здійснив нарахування допомоги, проте не виплатив нарахованої суми. У зв'язку з цим відповідачем були вчинені дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення та направлено боржнику вимогу державного виконавця.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова від 28 січня 2015 року про стягнення виконавчого збору була винесена у повній відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність скасування такої постанови, оскільки вона була винесена з порушенням п. 3.7.1. Інструкції.

У відповідності до п. 3.7.1. Інструкції постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору дійсно була винесена пізніше, ніж на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.

Разом з тим, порушення строку винесення постанови про стягнення виконавчого збору не звільняє державного виконавця від обов'язку, передбаченого ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», щодо стягнення з боржника, який не виконав судове рішення у встановлений строк, виконавчого збору. Це можливо виключно за наявності постанови про стягнення виконавчого збору.

На переконання колегії суддів недотримання зазначеного строку не порушує права позивача у сфері публічно-правових відносин, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору була винесена з передбачених законом підстав.

Крім того, чинним законодавством не встановлено граничного строку, по закінченню якого державний виконавець не має право стягувати з боржника виконавчий збір.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що саме по собі винесення постанови про стягнення виконавчого збору пізніше, ніж на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення - не може бути підставою для задоволення даного адміністративного позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Головного управління юстиції у Чернігівській області спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 02 березня 2015 року, та є підставами для її скасування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Чернігівській області задовольнити, постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення яким в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Чернігівській області - задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 березня 2015 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.