Справа № 804/3050/15
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 р. Справа № 804/3050/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В.
при секретаріМофі І.В.,
представника відповідача: Юрасової Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу за № 101 від 27.01.2015р., визнання дій протиправними,-
Публічне акціонерне товариство "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №101 від 27 січня 2015 року про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки Публічного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика";
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем позапланова документальна невиїзна перевірка ПАТ "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" була розпочата з порушенням норм чинного законодавства, оскільки жодних підстав для її проведення не було. На час проведення перевірки позивач є платником податків, на якого поширюється дія мораторію на проведення перевірок у 2015 та 2016 роках, які можуть проводитись контролюючим органом виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимог Кримінально процесуального кодексу України. До такої категорії відносяться підприємства, установи та організації, фізичні осіби - підприємці з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік. Відповідачем не виконана обов'язкова вимога ПК України про вручення копії наказу уповноваженій особі підприємства перед початком перевірки та відсутні підстави для її проведення. Позивачем було надано відповідні письмові пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит відповідача щодо сплати орендної плати за землю за 2011-2013 року, що на думку позивача виключає можливість проведення перевірки на цій підставі. Позивач вважає, що податковим органом недодержано встановлений податковим законодавством порядок оформлення та проведення перевірки, наказ про проведення перевірки, а також дії з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" є протиправними. Копію наказу про проведення перевірки до початку проведення перевірки позивач не одержував.
Позивач у судові засідання 04.03.2015 року, 26.03.2015 року та 02.04.2015 року не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 35 КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та надав письмові пояснення, в яких зазначив, що дія мораторію на позивача не поширюється, оскільки положеннями Закону України № 71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та Закону України № 76-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» передбачено право на здійснення перевірок органами державної фіскальної служби протягом січня-червня 2015 року без обмежень.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути питання про поновлення провадження у адміністративній справі без участі представника позивача.
Розглянувши матеріали справи та доводи преставника відповідача, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Публічне акціонерне товариство "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" знаходиться на податковому обліку в Державній податковій інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки посадових осіб податкової служби під час здійснення податкового контролю, врегульовано положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до п. 21.1.1. п. 21.1. ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та законами України, іншими нормативними актами.
Згідно зі ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом:
-ведення обліку платників податків;
-інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів;
-перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно із п.75.1 статті 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням, якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 статті 75 ПК України).
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Згідно п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
У ході судового розгляду справи судом з'ясовано, що за результатами перевірки складено акт від 03.02.2015 року №340/22-04/01416760.
Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до п.79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно із п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Таким чином, виникнення у відповідача права розпочати проведення документальної невиїзної перевірки законодавчо пов'язується із фактом письмового повідомлення платника податків про дату початку та місце проведення такої перевірки, підстави її призначення.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що перевірка проводилась з 29.01.2015 року по 31.01.2015 року.
У акті перевірки зазначено, що копію наказу про проведення перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки надіслано за податковою адресою підприємства рекомендованим листом про вручення 28.01.2015 року.
Відповідно до копії аркушу з журналу вхідної кореспонденції позивача наказ на проведення перевірки надійшов 03.02.2015 року. Інших документів, які б підтверджували факт вручення копії наказу про проведення перевірки сторони суду не надали, хоча суд зупиняв провадження по справі з метою надання сторонами таких доказів.
Таким чином, з урахуванням того, що проведення перевірки розпочалось 29.01.2015 року, а фактично наказ про призначення перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки отримано позивачем 03.02.2015 року, тобто після проведення перевірки, позивач був неналежним чином повідомлений про перевірку, що в свою чергу вказує на недодержання положень п. 79.2 ст. 79 ПК України.
Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 3 Закону України №71- VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, у відповідності до п. 8 прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 р. № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.
Згідно уточнюючої податкової декларації позивача від 20.10.2014 рокуз податку на прибуток підприємства за III квартали 2013 року визначено дохід у розмірі 10760728,00 гривень. Відповідачем не надано суду жодних доказів наявності підстав, визначених у статті 3 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» для проведення позапланової перевірки позивача, а відтак, суд дійшов висновку про недодержання відповідачем наведеної вище норми права.
Беручи до уваги наведене, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ПАТ "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" від 27.01.2015 року №101 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Також, предметом розгляду у даній адміністративній справі є визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика", з приводу якого суд приходить до наступного.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктами 1,2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
З наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що дії суб'єктів владних повноважень можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства, якщо такі дії порушують права, свободи та інтереси позивача.
У частині 1 ст.2 КАС України та інших положеннях КАСУ йдеться про захист не будь-якого інтересу, а тільки того, що охороняється законом, визначення якого наведено у Рішенні Конституційного Суду від 01.12.2004р. № 18-рп/2004р.
Пунктом 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом.
Виходячи з цього, прийняття наказу на перевірку та проведення перевірки є діями, які відносяться до компетенції податкового органу, тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Таким чином, позовна вимога щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).
Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача частково обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
Таким чином, позов підлягає задоволенню у частині визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №101 від 27 січня 2015 року про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки публічного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика".
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Частиною 3 ст. 94 КАС України встановлено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, підлягають стягненню на користь позивача з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 36,54 грн., сплачені позивачем.
Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу за № 101 від 27.01.2015р., визнання дій протиправними задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №101 від 27 січня 2015 року про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки публічного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика".
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Проектний і проектно-конструкторський інститут "Металургавтоматика" судовий збір у розмірі 36,54 гривень.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення,

якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2015 року

Суддя В.В Ільков