Справа № 825/3849/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року Чернігів Справа № 825/3849/14

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Ул'яничеві М.В.,

за участю представників відповідачів Замура Л.П., Устименко І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченка Романа Вікторовича, Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91), Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, за участю прокуратури Чернігівської області про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченка Р.В., Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91), Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, за участю прокуратури Чернігівської області, в якому просить визнати протиправними дії молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченка Р.В. та стягнути моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченко Р.В. 26.11.2014 з 16 год. 00 хв. по 16 год. 15 хв. не дозволив покинути локальну зону відділення № 8 та не супроводив його до будівлі чергової частини, чим позбавив його права на відправлення та отримання кореспонденції, а також здійснення телефонного дзвінка своєму захиснику.

Позивач в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач: молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченко Р.В. позовні вимоги не визнав та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача: Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на виконання Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2003 № 275, на території установи, в їдальні, вивішено поштові скриньки, до яких всі засуджені у часи приймання їжі мають вільний доступ, в тому числі і позивач. Крім того, зазначив, що телефонні розмови надаються за письмовими заявами засуджених та з письмової вказівки начальника установи.

Представник відповідача: Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що позивач не навів жодних конкретних і суттєвих обставин того, в чому саме виразилась завдана йому моральна шкода, та не надав доказів в підтвердження факту заподіяння моральних чи фізичних страждань.

Представник прокуратури Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 31.01.2014 відбував покарання в Менській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91), а 03.04.2015 вибув до Маріупольського СІЗО Донецької області на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, що підтверджується копіями довідок № 32 від 24.03.2015 та від 27.02.2015 (а.с. 60, 100).

Позивач в позовній заяві зазначає, що 26.11.2014 близько 16 год. 00 хв. - 16 год. 15 хв. молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченко Р.В. не дозволив покинути локальну зону відділення № 8 та не супроводив позивача до будівлі чергової частини, чим позбавив його права на відправлення та отримання кореспонденції, а також здійснення телефонного дзвінка своєму захиснику, вказані дії стали предметом судового позову ОСОБА_3

Згідно довідки № 721 від 24.03.2015, виданої старшим оперуповноваженим оперативного відділу Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Дмитренком М.В., до оперативного відділу вказаної установи будь-яких усних чи письмових заяв від позивача з питань ненадання можливості йому відправити кореспонденцію не надходило, працівниками оперативного відділу будь-якої службової перевірки по вищевказаному факту не проводилось (а.с. 61).

Надаючи оцінку обставинам даної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, зокрема: здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв'язку, користуватися глобальною мережею Інтернет; одержувати правову допомогу від адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Забезпечувати дотримання прав людини і громадянина, реалізацію законних прав та інтересів засуджених і осіб, узятих під варту, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань; забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов'язків, установлених законом зобов'язані посадові та службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів (частина перша статті 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»).

Окремі питання виконання та відбування кримінального покарання у виді арешту, позбавлення та обмеження волі відповідно до вимог кримінально-виконавчого законодавства України конкретизовані у Правилах внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2003 № 275 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31.12.2003 за № 1277/8598 (далі - Правила, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 43 Правил визначено, що відправлення засудженими листів і звернень проводиться тільки через адміністрацію установ виконання покарань. З цією метою на території установ вивішуються поштові скриньки, які щоденно відкриваються уповноваженими на те посадовими особами. Засуджені, які тримаються у камерах, передають листи для відправлення представникам адміністрації. Листування між засудженими, що перебувають у місцях позбавлення волі і не є родичами, допускається тільки з дозволу адміністрації установи виконання покарань. Листи опускаються до поштових скриньок або передаються представникам адміністрації в незапечатаному вигляді.

З довідки начальника Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Голуба Т.Г. встановлено, що з метою забезпечення права засуджених на листування, передбаченого статтею 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, при вході в їдальню установи встановлено 3 поштові скриньки, в які засуджені мають змогу вкидати листи під час проведення масових заходів, а саме сніданку, обіду та вечері, передбачених розпорядком дня установи. Цензор установи, за винятком вихідних днів (неділя, понеділок) двічі на день проводить збір листів з даних поштових скриньок (а.с. 62).

В силу пункту 46 Правил адміністрація установи за наявності технічної можливості забезпечує надання засудженим телефонних розмов, які проводяться за рахунок засудженого і під контролем представника адміністрації, згідно з графіком у неробочий час. Для проведення телефонних розмов використовується телефон чергової частини установи або встановлюється таксофон. Факт надання розмови засудженим реєструється у спеціальному журналі.

Так, як стверджує позивач, 26.11.2014 йому було відмовлено у здійсненні телефонного дзвінка своєму захиснику, проте, як вбачається з копії журналу № 1419 обліку засуджених, яким надаються телефонні розмови, у мережах рухомого (мобільного) зв'язку (а.с. 82-87), позивач неодноразово протягом листопада 2014 користувався телефонним зв'язком, в тому числі і 26.11.2014, здійснюючи дзвінки матері та адвокату.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) до його обов'язків входить, зокрема, надавати телефонні розмови за письмовою вказівкою начальника установи або особи, яка виконує його обов'язки, тобто до повноважень безпосередньо Литовченка Р.В. не входить надання телефонних розмов без письмової вказівки вищезазначених осіб.

За таких обставин, позивачем не надано належних і беззаперечних доказів щодо перешкоджання молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченком Р.В. чи Менською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) у відправленні кореспонденції та здійсненні телефонної розмови у встановленому Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань порядку.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченка Р.В. задоволенню не підлягає з огляду на її безпідставність.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, яким є ступінь вини заподіювана, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини.

Позивач не надав жодного доказу та не довів, що існує причинно-наслідковий зв'язок між моральними стражданнями та діями відповідачів, не доведено, що саме дії відповідачів призвели до заподіяння моральних страждань позивачу.

При вказаних обставинах, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, та не надано належних доказів заподіяння йому моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) Литовченка Романа Вікторовича, Менської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91), Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, за участю прокуратури Чернігівської області про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.О. Непочатих