Справа № 814/2693/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2693/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року адміністративний позов - задоволено.

Суд стягнув з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державного бюджету Казанківського району заборгованість за рішенням про застосування фінансових санкцій від 07 серпня 2013 року №000021/21-21 в розмірі 15 200,00 грн.

В апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі-ФОП ОСОБА_2) ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення незаконного рішення, у зв'язку з чим просить ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Так, апелянт оскаржуючи постанову суду першої інстанції посилалася на те, що судом не надана належна правова оцінка щодо порушення податковим органом пунктів 80.6, 80.7 ст.80 Податкового кодексу України, які встановлюють порядок проведення фактичної перевірки.

Апелянт в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилася, надіславши до суду клопотання про перенесення розгляду справи на інший час, у зв'язку з тим, що хворіє.

Доказів щодо підтвердження поважності причин, апелянтом не надано.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що керуючись п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80, 81 Податкового кодексу України, 08 липня 2013 року податковим органом здійснено перевірку магазину, в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_2

За результатами даної перевірки ГУ Міндоходів у Миколаївській області складено акт від 08 липня 2013 року №4/21-249/ «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» (далі-Акт перевірки) (а.с.7-8).

Даним Актом перевірки встановлені порушення податкового законодавства, а саме:

- здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на такий вид діяльності;

- здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі вироби;

- зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку.

Отже, на підставі встановлених Актом перевірки порушень, ГУ Міндоходів у Миколаївській області прийнято Рішення №000021/21-21 від 07 серпня 2013 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 15 200,00 грн. (а.с.18).

30 травня 2014 року на адресу ФОП ОСОБА_2 надійшла податкова вимога №599-14 від 23 травня 2014 року на суму 15 214,98 грн. (а.с.26-27).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ГУ Міндоходів у Миколаївській області довело належними та допустимими доказами існування податкового боргу за ФОП ОСОБА_2, надавши при цьому відповідні документальні підтвердження.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Тобто, з вказаного терміну вбачається, що штрафні санкції, які не сплачені у встановлений ПК України строк, є податковим боргом відповідно до цього Кодексу.

Згідно пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення (п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України).

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України .

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

За правилами п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи ФОП ОСОБА_2 не оскаржувала рішення про застосування до неї штрафних санкцій та податкову вимогу.

Ця обставина, надає право колегії суддів вважати, що рішення про застосування фінансових санкцій є узгодженим.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення податковим органом ст.80 Податкового кодексу України, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 80.1 ст.80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Обставини за яких може проводитись фактична перевірка вказані в пунктах 80.2.1-80.2.7 ст.80 Податкового кодексу України.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок регулюється ст.81 Податкового кодексу України.

Також п.80.7 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, розрахункові операції у магазині, де здійснює свою господарську діяльність відповідач, здійснювала ОСОБА_3, яка в подальшому і допустила перевіряючих до перевірки.

Посилання апелянта на те, що дана особа не має жодного відношення до неї і що вона, працюючи у іншого підприємця, в тому же магазині самовільно реалізовувала товар, який належить ФОП ОСОБА_2, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до уваги, так як не засновані на законі.

Як правильно зазначив контролюючий орган, позивач, здійснюючи господарську діяльність зобов'язаний забезпечити дотримання податкового законодавства при її здійсненні.

Крім того, колегія суддів вважає вірним зауваження апелянта про те, що відсутність укладеного в письмовій формі трудового договору, не свідчить про відсутність трудових відносин між робітником та роботодавцем, так як трудовий договір вважається укладеним, коли працівника фактично допущено до роботи.

Відповідно до матеріалів перевірки ревізорами податкового органу, на виконання вимог п.80.2 ст.80 ПК України, були представлені ОСОБА_3 копії направлень на перевірку за №7,8 та наказу №63 від 08 липня 2013 року на проведення фактичної перевірки, проте остання відмовилась від підпису про ознайомлення із вказаними документами, в результаті чого було складено акт відмови від підписання направлення на перевірку від 08 липня 2013 року (а.с.11-13).

За таких обставин справи, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки діяли у межах та у спосіб, що передбачені чинним податковим законодавством, є законним та обґрунтованим, а тому підстав для скасування судового рішення немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова