Справа № 826/3863/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 квітня 2015 року письмове провадження № 826/3863/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Амельохіна В.В., Катющенка В.П. вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомМалинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області
до треті особи Міністерства оборони України Макарівське відділення Ірпінської об'єднаної податкової інспекції, Державне підприємство Міністерства оборони України Макарівський завод залізобетонних виробів
простягнення заборгованості

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Малинська ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області (надалі - позивач) з позовом до Міністерства оборони України (надалі - відповідач або МОУ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Макарівського відділення Ірпінської об'єднаної податкової інспекції (надалі - третя особа 1 або Макарівське відділення Ірпінської ОПІ), Державного підприємства Міністерства оборони України Макарівський завод залізобетонних виробів (надалі - третя особа 2 або ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів), в якому просила звернути стягнення податкового боргу ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів у сумі 20181,28 грн. на кошти МОУ.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що враховуючи приналежність ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів до сфери управління МОУ, за правилами статті 96 Податкового кодексу України, останнє має надати компенсацію з бюджету за рахунок коштів, призначених для його утримання, для покриття податкового боргу ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів, що виник у зв'язку з несплатою самостійно визначених податкових зобов'язань по земельному податку, збору за спеціальне використання води та викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Представник відповідача через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову повністю, з підстав відсутності будь-яких правових підстав для звернення стягнення податкового боргу ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів на кошти Міністерства оборони України.

У судовому засіданні 14.04.2015 року представником Малинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області було заявлено клопотання про заміну позивача у справі його правонаступником - Малинською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області. Представники відповідача та третьої особи 2 проти заявленого клопотання не заперечували.

Враховуючи зазначене, за правилами ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд замінив первинного позивача - Малинську ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області на його правонаступника - Малинську ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги. Представники відповідача та третьої особи 2 проти позову заперечували.

Представник третьої особи 1 у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене, керуючись ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за третьою особою 2 обліковується податковий борг в розмірі 20 181,28 грн. (у т.ч. пеня в сумі 141,50 грн.), який виник у зв'язку з несплатою самостійно визначених (узгоджених) податкових зобов'язань по земельному податку, збору за спеціальне використання води та викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Зазначена сума податкового боргу третьою особою 2 не заперечується та не спростовується жодними належними доказами. В той же час, підтверджується судовим рішення (постанова Київського окружного адміністративного суду) від 17.12.2012 року, яке набрало законної сили, у справі № 2а-5506/12/1070 за позовом Малинської ОДПІ Житомирської області ДПС до Макарівського заводу залізобетонних виробів про стягнення податкового боргу, яким позов задоволено повністю та стягнуто з Макарівського заводу залізобетонних виробів податковий борг в сумі 21 679,13 грн.

На виконання зазначеного судового рішення, Київським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист від 24.04.2013 року, по якому ВДВС Радомишльського районного управління юстиції 17.09.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 39826287. Проте, зазначене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2013 року було закінчено 31.12.2013 року на підставі інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1484/12/13-13 від 24.10.2013 року, яким визначено, що процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 12.03.2010 року № 26481085 всі активи Макарівського заводу залізобетонних виробів перебувають у податковій заставі ДПІ у Макарівському районі до 12.03.2015 року.

Враховуючи зазначене, а також у зв'язку з тим, що позивачу попередньо не вдалося виявити майно третьої особи 2, яке відповідно до Податкового кодексу України може бути описано у податкову заставу та використано як джерело погашення податкового боргу, він звернувся до відповідача з поданням від 05.02.2013 року № 450 про надання компенсації з бюджету на погашення податкового боргу за рахунок коштів, призначених для утримання МОУ, до сфери управління якого належить ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів, яке було отримане представником відповідача 11.02.2013 року.

Будь-якої відповіді від відповідача за результатом розгляду подання від 05.02.2013 року № 450 позивач не отримав, що стало підставою для звернення позивач до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Суд звертає увагу на те, що листом Вищого адміністративного суду України № 1484/12/13-13 від 24.10.2013 року, крім іншого роз'яснено, що механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

В той же час, позивачем не подані суду докази здійснення заходів по реалізації наведеного механізму виконання судового рішення про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, а також докази вжиття всіх можливих заходів щодо стягнення податкового боргу платника податків, передбачених Податковим кодексом України.

При цьому, позивач звернувся до відповідача з поданням про надання компенсації з бюджету на погашення податкового боргу за рахунок коштів, призначених для утримання МОУ, до сфери управління якого належить ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів, у порядку, визначному ст.96 Податкового кодексу України, що на його думку є правомірним.

Проте, суд виходячи з обставин справи та наявних письмових доказів у ній, зазначає наступне.

Статтею 96 Податкового кодексу України врегульований порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств.

Так, підпунктом 96.2.1. пункту 96.2. статті 96 Податкового кодексу України закріплено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення, крім іншого, про надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення (пункт 96.3. статті 96 Кодексу).

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

В той же час, Державне підприємство Міністерства оборони України «Макарівськийзавод залізобетонних виробів» діє як державне унітарне комерційне підприємство та належить до сфери управління Міністерства оборони України.

Згідно Статуту ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів, затвердженого Міністром оборони України від 15.03.1996 року та зареєстрованого Макарівською районною державною адміністрацію м. Макарів, підприємство є юридичною особою та несе відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах належного йому майна згідно з чинним законодавством. Підприємство не несе відповідальність за зобов'язання держави та органа управління майном.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 74 Господарського кодексу України, державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобов'язаннями, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відповідач не може нести відповідальність за несплату третьою особою 2 податкового боргу, хоча вона і належить до сфери його управління.

Крім того, як вбачається з аналізу змісту статті 96 Податкового кодексу України, даною нормою врегульоване питання можливості звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває державне підприємство, яке не підлягає приватизації або комунальне підприємство.

Як вже зазначалося раніше, третя особа 2 є державним унітарним комерційним підприємством, тобто не є комунальним підприємством.

З аналізу Переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 року № 847-XIV, судом встановлено, що ДП МОУ Макарівський завод залізобетонних виробів не включено до відповідного переліку, отже не є державним підприємством, що не підлягає приватизації.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про помилкове застосування позивачем статті 96 Податкового кодексу України у спірних правовідносинах.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.В. Амельохін

В.П. Катющенко