Справа № 804/14481/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 рокусправа № 804/14481/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного підприємства фірми "МГТ" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства фірми "МГТ" до начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області Морозової Наталії Миколаївни про визнання дій протиправними та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства фірми "МГТ" до начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області Морозової Наталії Миколаївни про визнання дій протиправними та скасування вимоги - відмовлено.

Позивач - Приватне підприємство фірма "МГТ", не погодившись з вищезазначеною постановою суду подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції було прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до направлення на перевірку №21 від 24 січня 2013 року, виданого на підставі наказу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області №34 від 24 січня 2013 року та плану - графіку на І кв. 2013 року за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2013 року, відносно Приватного підприємства фірми "МГТ" було проведено планову перевірку, за результатами якої складено акт від 12 березня 2013 року №36.

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем винесено Рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків №111 від 16 квітня 2013 року на суму 12802,13 грн..

Рішення про застосування фінансових санкцій №111 від 16 квітня 2013 року на суму 12802,13 грн. було оскаржене Приватним підприємством фірмою "МГТ" в судовому порядку.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2013 у справі №804/8955/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року, в задоволенні адміністративного позову ПП фірми "МГТ" до Управління ПФУ в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про скасування Рішення №111 від 16 квітня 2013 року - відмовлено повністю.

Як свідчать матеріали справи, в зв'язку з вказаним оскарженням та винесеним рішенням суду, Рішення №111 від 16 квітня 2013 року про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на суму 12802,13 грн. проведено в картці особового рахунку Приватного підприємства фірми «МГТ».

Однак, позивачем не було сплачено суму в розмірі 12802,13 грн. згідно Рішення №111 від 16 квітня 2013 року.

04 липня 2014 року начальником Управління Пенсійного фонду України у м. Павлограді та Павлоградському районі Морозовою Н.М. прийнята Вимога про сплату боргу №Ю-46, в якій зазначені штрафні санкції у розмірі 12802,13 грн..

Не погодившись з прийнятою відповідачем Вимогою про сплату боргу №Ю-46, в якій зазначені штрафні санкції у розмірі 12802,13 грн., позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Дослідивши дані обставини справи та правовідносини, що їм відповідають, колегія суддів робить висновок про необґрунтованість позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною 3 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Виконуючи вимоги Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (зі змінами та доповненнями), відповідачем на підставі даних особових рахунків була сформована та направлена на адресу позивача рекомендованим листом з поштовим повідомленням Вимога про сплату боргу №Ю-46 від 04 липня 2014 року.

15 липня 2014 року представником підприємства (Кривошия) особисто отримано Вимогу про сплату боргу, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно норм ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Виходячи з аналізу вказаних норм законодавства та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає, що при складанні Вимоги №Ю-46 від 04 липня 2014 року, відповідач діяв виключно у межах своїх повноважень та у спосіб визначений діючими нормативно-правовими актами.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», з огляду на наступне.

Варто відзначити, що з 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

У зв'язку з набранням чинності законами України від 4 липня 2013 року № 404-VIIІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" та від 04 липня 2013 року № 406-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" функції з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в тому числі щодо контролю за сплатою єдиного внеску, покладені на Міністерства доходів і зборів України.

Відповідно до п. 3 р. II Прикінцеві положення Закону України від 04.07.2013 № 406-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» - органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.

В період до 01 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на факт відсутності заборгованості зі сплати страхових внесків перед бюджетом, що підтверджується актом звірки №4652-20 від 21 липня 2014 року Міністерства доходів і зборів, оскільки як зазначено вище на Міністерство доходів і зборів України покладені функції з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в тому числі щодо контролю за сплатою єдиного внеску, а не страхових внесків.

Слід зауважити на те, що предметом даного позову є Вимога про сплату боргу №Ю-46 від 04 липня 2014 року, яка складається з заборгованості зі сплати фінансових санкцій у розмірі 12802,13 грн. по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є різними видами внесків, регулюються різними законами та адмініструються окремо.

Оскільки згідно норм чинного законодавства зарахування страхових внесків здійснюється на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а зарахування єдиного внеску здійснюється на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкритих в органах Державної казначейської служби України, тому сплата ПП фірмою «МГТ» єдиного внеску не може бути зарахована в рахунок сплати страхових внесків.

Окрім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, приймаючи до уваги те, що у встановлені законодавством строки позивачем не сплачена сума заборгованості 12802,13 грн., Управлінням ПФУ у м. Павлограді та Павлоградському районі була направлена до відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції заява №9232/08/18 від 20 серпня 2014 року про примусове виконання Вимоги №Ю-46 від 04 липня 2014 року про сплату боргу у розмірі 12802,13 грн.. Постановою державного виконавця відділу ДВС 20 серпня 2014 року було відкрито виконавче провадження №44523533.

Як свідчать матеріали справи, 19 січня 2015 року позивачем було сплачено заборгованість на загальну суму 12802,13 грн., що підтверджується наданими до суду платіжними дорученнями №179 на суму 727,44 грн. та №180 на суму 12074, 69 грн. наявними в матеріалах справи.

В зв'язку з повною сплатою ПП фірмою «МГТ» заборгованості по Вимозі №Ю-46 від 04 липня 2014 року, Відділом державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції 22 січня 2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №44523533.

З урахуванням встановлених судом обставин справи та норм законодавства викладених вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства фірми "МГТ" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко