Справа № 753/10024/14-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2015 р. м. Київ К/800/67838/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

секретар судового засідання Загородній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:
У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом в якому просив стягнути з Міністерства оборони України на його користь заборгованість по одноразовій грошовій допомозі в сумі 163165,44 грн.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року, вийшовши за межі заявлених вимог, суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив:

- визнав протиправним та скасував рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, від 30 серпня 2011 року в частині встановлення позивачу розміру одноразової грошової допомоги, призначеної на підставі ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- стягнув з Міністерства оборони України на користь позивача заборгованість по одноразовій грошовій допомозі в сумі 163165,44 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково:

- постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги в сумі 163165,44 грн. скасовано;

- в задоволенні адміністративного позову в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з виплати одноразової грошової допомоги в сумі 163165,44 грн. відмовлено;

- зобов`язано Міністерство оборони України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі ( смерті ), поранення ( контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні ( або перевірочні ) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби ( зборів ) осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 у редакції станом на 22.06.2011 року, з урахуванням раніше здійснених виплат;

- в іншій частині постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі відповідач заявив вимоги про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що ухвалені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні, відповідно до статті 221 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Генерал-майор ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командувача ракетних військ і артилерії начальника управління ракетних військ і артилерії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

23.11.2008 року позивач був звільнений з військової служби за станом здоров`я.

22.06.2011 року ОСОБА_1 була встановлена ІІ група інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків при проходженні військової служби.

30.08.2011 року рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби ОСОБА_1 було призначено одноразову грошову допомогу по інвалідності в розмірі 30-місячного грошового забезпечення, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2011 року № 815.

27.12.2011 року позивачу було виплачено таку допомогу у розмірі 172344,00 грн.

15.06.2012 року на підставі постанови Дарницького районного суду м. Києва від 13.09.2011 р., якою зокрема, був встановлений більший розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , відповідачем здійснено доплату позивачу одноразової грошової допомоги по інвалідності в розмірі 31612,80 грн.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Частиною 2 статті 159 КАС України встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції вважає, що при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій не дотримано вимог процесуального права від яких прямо залежало правильне по суті вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 107 КАС України встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи місяцем виникнення підстав, що давали позивачу право на пред`явлення позову був серпень 2011 року (час прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги).

Суд першої інстанції всупереч вимог ст. 100 КАС України не постановив ухвалу про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та вказані обставини не досліджував. Не досліджував вказані обставини і суд апеляційної інстанції.

В свою чергу, за захистом порушених прав позивач звернувся лише у червні 2014 року та в позовній заяві і доданих до неї матеріалів не зазначав про поважність причин пропуску строку звернення до суду та не просив поновити вказаний строк.

Пояснення позивача про те, що відповідно до ч. 8 ст. 163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права, суд касаційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки вказаний Закон доповнено статтею 163 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» № 5040-VI від 04.07.2012 року та згідно п. 1 його Прикінцевих положень вказані зміни набрали чинності з 01.01.2014 року.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України № 5040-VI від 04.07.2012 року також встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 30.08.2011 року рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби ОСОБА_1 було призначено одноразову грошову допомогу, а тому ч. 8 ст. 163 вказаного Закону до спірних правовідносин застосовуватись не повинна.

Крім того, суд касаційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що про порушення свого права він дізнався з листа відповідача від 15.05.2014 року № 248/3/6/688/739, оскільки про отримання одноразової грошової допомоги в неналежному розмірі, на думку позивача, він повинен був дізнатись з моменту прийняття відповідного рішення про призначення такої у серпні 2011 року.
Таким чином, суди попередніх інстанцій не дослідили та не встановили обставин щодо пропуску чи дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та чи наявні підстави для визнання таких поважними чи не поважними.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд або для продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати все вище викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 227, 231, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі № 753/10024/14 скасувати, а справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Я. Олендер

Судді: О.В. Карась

А.О. Рибченко

Повний текст виготовлено 14.04.2015 року.