Справа № 2а-282/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-282/11
Головуючий у 1-й інстанції: Сидорук Є.І.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
"14" грудня 2011 р. м. Житомир
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:
головуючого судді Хаюка С.М.
суддів: Капустинського М.М.
Охрімчук І.Г.,
при секретарі Феськовій М.Ю. ,
за участю позивача, представника військової частини НОМЕР_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , військового прокурора Західного регіону України на постанову Рівненського міського суду від "08" липня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення ,
19.11.2011 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 і просить зобов`язати відповідача донарахувати з 01.04.06 р. по 31 . 12.2007 p . i виплатити грошове забезпечення, виходячи з нових посадових окладів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 268 " Про упорядкування структури та умов оплати пра ці працівників органів виконавчої влади, орган і в прокуратури, судів та інших органів " від 09 березня 2006 року, Постанови Каб ін ету Miністрів Укра їн и № 984 в ід 19.07.06 "Про деякі питания оплати праці пр ацівників апарату органів виконавчо ї влади, органів прокуратури, суд1в та інших органів " та ycix інших раніше виплачуваних надбавок, у тому числі передбачених Указами Президента України №173 від 23.02.02 р. та №389 від 5 травня 2003 року.
Постановою Рівненського міського суду від 8 липня 2011 року позов задоволено повністю. Зобов"язано в/частину НОМЕР_1 м. Рівне донарахувати з 1 квітня 2006 року по 31 грудня 2007 року і виплатити грошове забезпечення виходячи з нового посадового окладу відповідно до Постанови КМ України від 9 березня 2006 року № 268 " Про упорядкування структури та умов оплати праці апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури , судів та інших органів", Постанови КМ України від 19 липня 2006 року № 984 " Про деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" , Указів Президента України № 173 від 23 лютого 2002 року " Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України" та № 389 від 5 травня 2003 року " Про надбавки військовослужбовцям ЗС України, МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу".
Не погоджуючись з даною постановою військова частина та військовий прокурор звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати постанову Рівненського міського суду від 8 липня 2011 року та прийняти нову постанову, якою у позові відмовити .
Позивач не визнав апеляційних скарг і просить залишити їх без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Представник військової частини апеляційні вимоги підтримав .
Представник військової прокуратури в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача,представника у справі та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено,що ОСОБА_1 відповідно до наказу № 71 від 1 серпня 2005 року військового прокурора Рівненського гарнізону був призначений на посаду слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону, і зарахований на всі види забезпечення.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що працівники органів військових прокуратур та територіальних, спеціалізованих прокуратур входять до единої системи Генеральної прокуратури України у с воїй д1яльност1 керуються чиним законодавством. Регламентація їx діяльності визначена ,без поділу на те, у якій територіальній чи військовій прокуратурі вони проходять службу підпорядковані одному Генеральному прокуророві України ст.ст. 6,13 Закону України "Про прокуратуру". На працівників військової прокуратури поширюються чинність Дисциплінарного Статуту прокуратури України ( ст. 48 згаданого Закону) .
Відповідно до ст. 46-1 Закону України «Про прокуратуру», для військовослужбоців військових прокуратур встановлені правові та соціальні гарантії , yci види постачання забезпечення, передбачені законодавством для oci6 офіцерського складу Збройних Сил України без винятків.
Постановою Кабінету Miністрів України №268 " Про упорядкування структури умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури і судів та інших органів " від 09 березня 2006 року встановлені нові розміри посадових оклад і в працівників органів прокуратур, в тому числі військових. Зазначеним спеціальним правовим актом, розповсюдженим на вci органи прокуратури, визначені умови оплати праці працівників. Пунктом 5 вказано ї постанови встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців , які проходяться службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах складається з посадового окладу, інших виплат, встановлених цією постановою , а також окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, установлених у розмірі і порядку , що визначається законодавством для військовослужбовців. Гарантії соціального захисту військовослужбовців та всі види матеріального забезпечення визначені абзацом 6 п. 1 Постанови КМ України № 104 від 07.02.01 р., які здійснюються за рахунок бюджету Збройних Сил України.
Указами Президента України № 173 від 23.02.02 р. «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» та № 389 від 05.05.2003 року «Про надбавки військовослужбовцям ЗС України, МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління Державної охорони України за безперервну службу «встановлені не окремі умови праці, а форми посилення соціального захисту військовослужбовців у вигляді щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення ( окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) та надбавки за безперервну військову службу.
Вказані Укази Президента України № 173 від 23.02.2002 року та № 389 від 05.05.2003 року скасовані тільки 31 грудня 2007 року, а в період з 31 квітня 2006 року по 31 грудня 2007 року розповсюджувались також і на військовослужбовців військових прокуратур та повинні були враховуватись відповідачем при обчисленні їх грошового забезпечення.
Спільний лист заступника Генерального прокурора України ви. № 11/1/1-18-654 від 03.05.06 року та заступника Міністра Оборони України вих.. № 220/1867 від 04.05.06 року не може бути документом діючого законодавства і не тягне за собою ніяких правових наслідків.
Пунктом 1.1. діючого на той час Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України ( затверджене наказом МО України № 75 від 05.03.01 р. ) передбачало, що грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, кваліфікації , наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби і складається з окладів грошового утримання та додаткових видів грошового забезпечення , підвищення посадового складу, надбавки, доплати , одноразові і щомісячні винагороди, морське грошове забезпечення, матеріальні та грошові допомоги і премія.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки постанову Житомирським окружним адміністративним судом від 8 липня 2011 року винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
Керуючись ст.ст.195,198, 200,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду від 8 липня 2011 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський І.Г. Охрімчук

Повний текст виготовлено 19.12.2011 року

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу Військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_2 АДРЕСА_3