Справа № 21-653а15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоГриціва М.І.,
суддів:Панталієнка П.В., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області (далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2015 року в справі за позовом державного підприємства «Нововолинський ремонтно-механічний завод» (далі - Підприємство) до ДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16 березня 2015 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 2 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2014 року залишив без змін.

Не погодившись із такою ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР), що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 24 квітня 2013 року та 17 березня 2015 року (справи № К/9991/16111/11, К/800/62040/14(К/800/9217/15) відповідно).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України виходив з того, що суди попередніх інстанцій належним чином дослідили господарські операції здійсненні у межах господарської діяльності і встановили, що ці операції мали реальний характер, товари придбані з метою використання в господарській діяльності і на склад, що підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (договорами, специфікаціями до договорів, видатковими та податковими накладними).

У рішеннях, наданих на підтвердження заявленої позиції, з огляду на фактичні обставини кожної з них суд касаційної інстанції зазначив про таке:

- в постанові Вищого адміністративного суду України від 24 квітня 2013 року (справа № К/9991/16111/11) - товариство незаконно зменшило оподатковуваний прибуток на суму витрат на оплату маркетингових та мерчендайзингових послуг, позаяк не подало належного документального підтвердження факту виконання операцій з поставки названих послуг товариству;

- в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року (справа К/800/62040/14(К/800/9217/15)) - на підставі підпунктів 7.4.1, 7.4.5, 7.2.3 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» визнано правомірним формування товариством витрат по сплаті податку на додану вартість на оплату товару, придбаного за наслідками господарських операцій з ПП

«Мирт-СВ» та ТОВ «Сервіс-К.М.Б.», оскільки позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій. З посиланням на відсутність документів, які б підтверджували факт транспортування придбаного насіння сої, укладеного з ФОП щодо перевезення вантажів для ТОВ «ТД Протеїн-Продакшн», суд касаційної інстанції визнав безпідставним формування товариством податкового кредиту внаслідок проведення безтоварних господарських операцій.

Таким чином, рішення касаційного суду, додані на обґрунтування заяви, ухвалені цим судом за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки заява ДПІ є необґрунтованою, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом державного підприємства «Нововолинський ремонтно-механічний завод» до Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців
Судді: П.В. Панталієнко
О.О. Терлецький