Справа № 816/446/15-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р.Справа № 816/446/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р. по справі № 816/446/15-а

за позовом Державної фінансової інспекції в Полтавській області

до Комунального підприємства "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради"

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Державна фінансова інспекція в Полтавській області (далі по тексту - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства "Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця Полтавської міської ради" (далі по тексту - КП Полтавська МШЕД), в якому просив суд про зобов'язання відповідача виконати пункт 1 вимоги від 15.09.2014 №16-06-3-14/7646, а саме: забезпечити відшкодування збитків в сумі 133 012 грн. 80 коп., завданих КП "Полтавська МШЕД" внаслідок використання бюджетних коштів на оплату машини для виконання робіт по нанесенню дорожньої розмітки Line Lazer IV 5900 PART NO.24901, SERIAL NO.BA 1961, SERIAL A 13A, WPR PSI/bar 3300/228 з порушенням законодавства про здійснення державних закупівель за рахунок винних осіб, вказаних в акті ревізії у порядку, визначеному ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року по справі №816/446/15-а та постановити нове рішення, яким задовольнити позов. Зобов'язати відповідача виконати пункти 1 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень від 15.09.2014 року №16-06-3-14/7646.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права без повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Колегія суддів відповідно ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивачем у період з 05.08.2014 року по 22.08.2014 року було проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КП "Полтавська міська шляхово - експлуатаційна дільниця" Полтавської міської ради за період з 01.01.2013 року по 01.08.2014 року.

За результатами ревізії складено було акт від 27.08.2014 №006-21/116, яким зафіксовано ряд порушень, що не були усунуті відповідачем.

З метою забезпечення усунення виявлених ревізією порушень, відповідно до статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" позивачем було направлено КП "Полтавська МШЕД" Полтавської міської ради вимогу про усунення виявлених порушень від 15.09.2014 №16-06-3-14/7646, що складалася із 2 пунктів, із встановленим терміном для зворотного інформування про виконання цих обов'язкових вимог до 15.10.2014 року.

Пунктом 1 вказаної вимоги було зобов'язано відповідача забезпечити відшкодування збитків в сумі 133 012 грн 80 коп., завданих КП "Полтавська МШЕД" внаслідок використання бюджетних коштів на оплату машини для виконання робіт по нанесенню дорожньої розмітки Line Lazer IV 5900 PART NO.24901, SERIAL NO.BA 1961, SERIAL A 13A, WPR PSI/bar 3300/228 з порушенням законодавства про здійснення державних закупівель за рахунок винних осіб, вказаних в акті ревізії у порядку, визначеному ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України.

У визначений строк відповідачем не надано інформації позивачу про повне усунення вищевказаних вимог, а тому останній звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, а тому вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі по тексту - Закон України №2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011, визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 вищевказаного Положення).

Пунктом 6 цього ж Положення визначено, що Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Пунктом 7 ст. 10 Закону України №2939-XII визначено право органу державного фінансового контролю пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Крім того, п. 10 ст. 10 Закону України №2939-ХІІ встановлено, що органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч.2 ст. 15 Закону України №2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Колегія суддів зазначає, що аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Також, колегія суддів зазначає, що відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, та про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, у органу державного фінансового контролю існують повноваження заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. У свою чергу, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

Колегія суддів зазначає, що по даній справі позивачем пред'явлено вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Враховуючи те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, колегія суддів вважає, що вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначена висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 28.10.2014 по справі №21-462а14.

Згідно з ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, щодо відсутності правових підстав для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, а тому вважає правомірним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача по справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з інших підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р. по справі № 816/446/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Чалий І.С. Пянова Я.В.