Справа № 826/2728/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 квітня 2015 року письмове провадження № 826/2728/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс»

до Київської міської митниці ДФС

Головного управління Державної казначейської служби України у місті

Києві

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення з Державного бюджету

коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» (надалі - позивач, ТОВ «Софіт-Люкс») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської митниці ДФС (надалі - відповідач-1), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (надалі - відповідач-2), в якій, просить суд:

- визнати незаконними дії Київської міської митниці ДФС щодо незадоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» за вих. № 15-12/1/14 від 15.12.2014 щодо підготування висновку про повернення надміру сплачених коштів та повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС підготувати та направити разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 25 434,87 грн., з яких податку на додану вартість у розмірі 20 543,55 грн. та мита у розмірі 4 891,32 грн.;

- визнати незаконними дії Київської міської митниці ДФС щодо незадоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» за вих. № 16-12/1/14 від 16.12.2014 щодо підготування висновку про повернення надміру сплачених коштів та повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС підготувати та направити разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 65 504,32 грн., з яких податку на додану вартість у розмірі 52 907,34 грн. та мита у розмірі 12 596,98 грн.;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС в порядку ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України подати звіт про виконання судового рішення упродовж семи днів з дня набрання ним законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем-1 не дотримано Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618. Просив суд розглядати справу за його відсутності, на підставі ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представники відповідача-1 і відповідача-2 в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце проведення судового засідання. Через канцелярію суду представник відповідача1 подав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Відповідач2 письмових заперечень на позовну заяву не надав.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Софіт - Люкс» (Україна, Покупець) та компанією «ZHEJIANG FIRSD GROUP CO., LTD» (Китайська Народна Республіка, Продавець), було укладено зовнішньоекономічний Контракт №SMA16 від 02.04.2012 (надалі - Контракт №SMA16). Згідно даного контракту Продавець продавав, а Покупець купував товар (світлотехнічні прилади) за кількістю, асортиментом та вартістю відповідно до Інвойсу щодо кожної поставки відповідно до правил «Інкотермс - 2000». Оплата товару здійснюється згідно Інвойсу в Доларах США (USD).

Так, до митного посту Митниці «Західний» з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару позивач подав електронні митні декларації №100250001/2014/006096 та №100250001/2014/006101 від 20.01.2014, згідно яких була обрахована митна вартість товару за основним методом, за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

При цьому, разом із ЕМД №100250001/2014/006096 позивачем були подані наступні документи, зокрема: картка обліку особи, яка здійснює операції з товаром №100/2012/0002564 від 16.05.2013; контракт №SMA16; додаткова угода №2 від 19.07.2013 до Контракту №SMA16; інвойс №2013F03A82 від 27.11.2013; пакувальний лист б/н від 27.11.2013; інвойс №НВ0266 від 08.01.2014 (на перевезення); міжнародна автомобільна накладна (СMR) №0047 від 17.01.2014; коносамент №ZENNLAQB348360 від 05.12.2013; виписка з бухгалтерської документації б/н від 20.01.2014; каталог виробника (MAGNUM) від 01.01.2013; договір про транспортно-екпедиційні послуги №08/01/2014 від 08.01.2014; довідка про транспортні витрати від 11.01.2014; прайс-лист виробника товару від 26.11.2013; прайс-лист виробника товару від 27.11.2013; експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-42/2 від 14.01.2014; декларація про відповідність №UA.011.D00033-13 від 14.01.2013; Довідка про проведення декларування валютних цінностей №38735205 Десн. ДПІ№1 від 28.01.2013; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №2730 від 17.01.2014; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2761 від 05.12.2013; декларація про походження товару №2013F03A82 від 27.11.2013.

Разом із ЕМД №100250001/2014/006101 позивачем були подані наступні документи, зокрема: картка обліку особи, яка здійснює операції з товаром №100/2012/0002564 від 16.05.2013; контракт №SMA16; додаткова угода №1 до Контракту №SMA16; додаткова угода №2 до Контракту №SMA16; інвойс №2013F03A97 від 27.11.2013; пакувальний лист №2013F03A97 від 27.11.2013; розрахунок ціни (калькуляція) від 01.11.2013; інвойс №НВ0266 від 08.01.2014 (на перевезення); міжнародна автомобільна накладна (СMR) №0044 від 17.01.2014; коносамент № ZENNLAQB348361 від 05.12.2013; виписка з бухгалтерської документації від 20.01.2014; каталог виробника від 10.01.2014; договір про транспортно-екпедиційні послуги №08/01/2014 від 08.01.2014; довідка про транспортні витрати від 11.01.2014; прайс-лист виробника товару від 26.11.2013; прайс-лист виробника товару від 27.11.2013; експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-42/1 від 14.01.2014; декларація про відповідність №UA.011.D00033-13 від 14.01.2013; декларація про відповідність №UA.011.D00097-13 від 29.01.2013; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №2730 від 17.01.2014; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2761 від 05.12.2013; сертифікат походження товару №ССРІТ124819870 від 06.12.2013; лист ДМСУ №11/2-10.1./15938-ЕП.

За наслідками опрацювання наданих ТОВ «Софіт - Люкс» документів відповідачем-1 були витребувані від позивача додаткові документи.

У зв'язку із ненаданням позивачем витребуваних митницею додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, 20.01.2014 карткою відмови №100250001/2014/00017 митного органу було відмовлено у прийнятті від ТОВ «Софіт-Люкс» ЕМД №100250001/2014/006096 та карткою відмови №100250001/2014/00016 митного органу було відмовлено у прийнятті від ТОВ «Софіт-Люкс» ЕМД №100250001/2014/006101.

Також, 20.01.2014 відповідачем1 було прийнято рішення №100250001 та №100250001, у зв'язку із чим митним органом було скориговано визначену ТОВ «Софіт-Люкс» митну вартість імпортованих товарів за резервним методом.

Вважаючи рішення Митниці №100250001 та №100250001 протиправними та необґрунтованими, ТОВ «Софіт-Люкс» звернулася до адміністративного суду з позовами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 по справі № 826/5354/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014, адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними та протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про винесені рішення про корегування митної вартості товарів №100250001/2014/000013/2 від 20.01.2014; скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про корегування митної вартості товару №100250001/2014/000013/2 від 20.01.2014. В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 по справі № 826/5390/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014, адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними та протиправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про винесені рішення про корегування митної вартості товарів №100250001/2014/000011/2 від 20.01.2014; скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про корегування митної вартості товару №100250001/2014/000011/2 від 20.01.2014. В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.12.2014 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 у справі за позовом ТОВ «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання дій протиправними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2014 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Станом на дату вирішення даної справи в Окружному адміністративному суді міста Києва розгляд касаційних скарг Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на зазначені вище рішення судів першої та апеляційної інстанцій триває.

Як вбачається з матеріалів справи та усних пояснень представника позивача, правова позиція ТОВ «Софіт- Люкс» полягає в тому, що оскільки рішення митного органу, які були покладені в основу розрахунку митної вартості товарів при здійсненні митних процедур скасовані, тому на підставі заяв від 15.12.2014 грошові кощти в сумі 25 434,87 грн. та від 16.12.2014 кошти в сумі 65 304,32 грн. мають бути повернуті позивачу, як такі, що надміру сплачені.

Оцінивши письмові докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

15.12.2014 та 16.12.2014 позивач звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із заявами про повернення коштів в якій, посилаючись на вищезгадувані постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2014 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014, просив підготувати висновок про повернення надміру сплачених коштів в загальній сумі 25 434,87 грн. та 65 504,32 грн. на розрахунковий рахунок, що вказаний в заявах.

В якості додатків до заяви від 15.12.2014 позивачем долучено копії: митної декларації № 100250001/2014/006096, рішення про коригування митної вартості товарів № 100250001/2014/000013/2 від 20.01.2014, МД2 від 20.01.2014 № 100250001/2014/006178, аркуш коригування митної декларації від 20.01.2014 № 100250001/2014/006178, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/5354/14 від 02.07.2014, рішення Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/5354/14 від 06.11.2014.

В якості додатків до заяви від 16.12.2014 позивачем долучено копії: митної декларації № 100250001/2014/006101, рішення про коригування митної вартості товарів № 100250001/2014/000011/2 від 20.01.2014, МД2 від 20.01.2014 № 100250001/2014/006177, аркуш коригування митної декларації від 20.01.2014 №100250001/2014/006177, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/5390/14 від 02.07.2014, рішення Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/5390/14 від 06.11.2014.

За результатами розгляду вказаних заяв позивача, Київською міською митницею ДФС листами від 15.12.2014 № 15-12/1/14 та від 16.12.2014 № 16-12/1/14 надано відповіді, якими повідомлено, що ухвалами Вищого адміністративного суду України відкрито касаційні провадження на постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 02.07.2014 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 у справах №№ 826/5354/14, 826/5390/14, внаслідок чого правові підстави для повернення надміру сплачених коштів відсутні.

Інших обставин не підготовки відповідного висновку про повернення коштів в листах митного органу від 15.12.2014 та від 16.12.2014 не зазначено.

Суд відхиляє такі доводи митного органу, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 301 Митного кодексу України (в редакції від 05.07.2012) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є митні органи - щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони.

За приписами ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 затверджений «Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» (далі - Порядок № 618).

Цей Порядок визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Згідно з положеннями розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, платником податку до загального відділу митного органу, яким здійснювалося оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються:

- аркуші з позначенням « 3/8» комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі;

- документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів;

- документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Тобто, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

В постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 № 21-21а14 зазначено, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

З Листів від 15.12.2014 № 15-12/1/14 та від 16.12.2014 № 16-12/1/14 видно, що митний орган не ставить під сумнів обґрунтованість вказаних позивачем причин повернення коштів та не зазначає про жодні недоліки в документах, які надані позивачем в якості додатків до Заяви.

Оскільки Листи від 15.12.2014 та від 16.12.2014 не містять в собі викладення фактичних обставин відмови в складенні висновку про повернення коштів, окрім посилань на оскарження рішень в касаційному порядку, суд приходить до висновку про помилковість тверджень відповідача 1 щодо відсутності законних підстав для повернення коштів.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних ociб, прав та інтересів юридичних oci6 у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових ociб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням того, що фактично предмет спору у цій справі пов'язаний з визнанням протиправними дій Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні позивачу висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів, з метою повного, всебічного захисту прав позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 15.12.2014 № 15-12/1/14 та від 16.12.2014 № 16-12/1/14 та зобов'язати Київську міську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в місті Києві про повернення ТОВ «Софіт-Люкс» надміру сплачений податок на додану вартість та мито всього в сумі 25 434,87 грн. та у сумі 65 504,32 грн. відповідно, шляхом перерахування даних коштів на відповідний рахунок ТОВ «Софіт-Люкс», що вказані в заявах.

Окрім того, позивач в прохальній частині позовної заяви просить суд зобов'язати Київську міську митницю ДФС в порядку ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України подати звіт про виконання судового рішення упродовж семи днів з дня набрання ним законної сили.

Відповідно до змісту ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, має застосовуватися у виключних випадках.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідачі можуть ухилятися від виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 15.12.2014 № 15-12/1/14.

Зобов'язати Київську міську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в м. Києві про повернення ТОВ «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 25 434,87 грн., з яких податку на додану вартість у розмірі 20 543,55 грн. та мита у розмірі 4 891,32 грн.

Визнати протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо відмови в наданні висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених платежів за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 16.12.2014 № 16-12/1/14.

Зобов'язати Київську міську митницю ДФС скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в м. Києві про повернення ТОВ «Софіт-Люкс» надмірно сплачених митних платежів у сумі 65 504,32 грн., з яких податку на додану вартість у розмірі 52 907,34 грн. та мита у розмірі 12 596,98 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» () решту суми судового збору у розмірі 1753,92грн. (тисячу сімсот сімнадцять грн. 38 коп.) на розрахунковий рахунок № 4007 до ГУ ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної

Суддя Р.О. Арсірій