Справа № 809/223/15
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Справа № 876/2950/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі,Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі,Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

ТзДВ "Полімер" звернулося в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі,Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі,Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі про визнання дій протиправними та зобов"язання до вчинення дій.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ТзДВ "Полімер" оскаржило її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову, оскільки відповідачами протиправно, в порушення вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" перепризначено дати досягнення громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пенсійного віку, що в подальшому призвело до безпідставного включення у розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до пункту "а", пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з жовтня 2014 року та з листопада 2014 року суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згаданим пенсіонерам для їх відшкодування позивачем. Крім того, неправомірними є дії УПФ України в м. Коломиї та Коломийському районі по включенню до розрахунків за жовтень та листопад 2014 року суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_4

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є юридичною особою, взятий на облік УПФ України в м. Івано-Франківську як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

УПФ України в м. Івано-Франківську супровідними листами від 15.10.2014 року № 71218/04 та від 25.11.2014 року № 1405/04 (надалі - повідомлення) надіслано на адресу позивача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених, зокрема, громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (УПФ України в м. Івано-Франківську), ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 (УПФ в м. Коломиї та Коломийському районі), ОСОБА_9 (УПФ України в Надвірнянському районі), ОСОБА_10 (УПФ України в Тисменицькому районі) відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.7-13, 14-20 том І).

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсій призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно частини 1 статті 13 Закону України Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "а","б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в тому числі й на підприємстві позивача.

Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копіями трудових книжок вказаних громадян, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданими ВАТ "Полімер" 03.12.2003 року за № 61, 19.02.2004 року за № 26, 26.06.2004 року за № 20 (а.с.47, 65, 155 том І); довідкою, яка уточнює особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії ОСОБА_10, виданою ВАТ "Полімер" 11.06.2012 року за № 44 (а.с.98 том ІІ), а також розрахунками стажу громадян ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.74, 79, 84 том ІІ).

З матеріалів справи вбачається, що УПФ України в м. Івано-Франківську згідно протоколів №15484 від 26.06.2004 року, №3568 від 10.11.2004 року, № 5537 від 14.08.2008 року призначено громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1- відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.71, 78, 83 том ІІ).

УПФ в м. Коломиї та Коломийському районі згідно розпорядження № 158862 від 21.05.2004 року, протоколу № 50397 від 30.09.2004 року призначено громадянам ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.51, 140 том І).

УПФ України в Надвірнянському районі згідно протоколу № 418 від 11.03.2004 року призначено ОСОБА_9 пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.43 том ІІ).

УПФ України в Тисменицькому районі згідно протоколу № 2116 від 10.09.2002 рокупризначено пенсію на пільгових умовах ОСОБА_10 відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.90 том ІІ).

При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем не оскаржується правомірність призначення вказаним громадянам пільгових пенсій відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 (далі по тексту Інструкція), яка розроблена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також:

- 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та розділом 6 Інструкції встановлено обов'язок підприємств відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві, до досягнення такими особами пенсійного віку.

Пунктом 6.3 згаданої Інструкції встановлено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ТзДВ "Полімер" зобов'язане здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до досягнення згаданими громадянами пенсійного віку.

Згідно абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників), крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а з 28.04.2014 року - до досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Підпунктом 17 пункту 6 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668, який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону № 3668 встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_8.

Станом на 01.10.2011 року (час набрання чинності статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону № 3668 від 08.07.2011 року) вказані особи не досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто 55-ти років, з настанням якого припинялося відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

З урахуванням вимог частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону № 3668 від 08.07.2011 року, громадянка ОСОБА_1 досягне пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_15, ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_16 відповідно.

Таким чином, перевизначення дат досягнення громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пенсійного віку відповідачами здійснено у зв'язку із внесенням змін до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає поступове підвищення пенсійного віку для жінок.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно пункту 6.5 даної Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки на час направлення оскаржуваних розрахунків громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не досягли пенсійного віку, відповідачами правомірно надіслано позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком № 2 з жовтня 2014 року та з листопада 2014 року, до яких включено до відшкодування ТзДВ "Полімер"суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонеру ОСОБА_1 у загальному розмірі 671,32 грн. (335,66 грн.Ч2), та по пенсіонерах ОСОБА_2- у загальному розмірі 1 458,82 грн. (729,41 грн.Ч2), ОСОБА_3- у загальному розмірі - 2 371,34 грн. (1 185,67 грн.Ч2), ОСОБА_5- у загальному розмірі - 2 477,56 грн. (1 238,78грн.Ч2), ОСОБА_7- у загальному розмірі 2 446,78 грн. (1 223,39 грн.Ч2), ОСОБА_9 - у загальному розмірі 2 144,26 грн. (1 072,13 грн.Ч2), ОСОБА_10- у загальному розмірі - 2 190,24 грн. (1 095,12грн.Ч2). Як наслідок, підстави для зобов'язання відповідачів виключити із вказаних розрахунків суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій згаданим пенсіонерам відсутні, а дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлювалось положеннями статті 9 Закону СРСР "Про державні пенсії" від 14.07.1956 року, згідно яких таке право виникало у чоловіків по досягнення 50 (пункт "а") і 55 років (пункти "б"-"д") та жінок 45 (пункт "а") і 50 років (пункти "б"-"д") за умови наявності 20, 25 років та 15, 20 років трудового стажу, відповідно. Робітники і службовці, визначені у пунктах "а" і "б" вказаної статті, мали право на пенсію по старості на пільгових умовах, якщо не менше половини стажу, необхідного для призначення їм такої пенсії, припадало на відповідні роботи, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Колегія суддів зазначає, що досягнення віку та здобуття стажу, визначених законом є обов'язковими умовами, які у своїй сукупності породжують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відсутність будь-якої із зазначених умов не породжує право на призначення такої пенсії.

Таким чином, право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року, і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому наявності атестації робочих місць не вимагається.

Як наслідок, особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_4 до пільгового стажу по списку № 2 зарахований період роботи, а саме з 17.04.1978 року по 09.04.1983 року, на посаді електрозварювальника, ектрогазозварювальника на підприємстві, правонаступником якого є позивач, та періоди роботи на посаді газоелектрозварювальника у ВАТ "Прикарпаттяобленерго" з 05.02.1988 року по 31.07.1989 року, з 01.01.1992 року по 21.08.1992 року та з 27.10.1992 року по 17.11.2000 року (а.с.182, 196, 224-226 том І).

При цьому, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, досяг віку (55-ти років), з якого набув права на призначення пенсії на пільгових умовах після 1992 року, тобто після введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.193 том І).

Відповідно до пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року до події, факту застосовується той закон або іншій нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним призначення ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто відповідно до закону, який діяв в момент виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах.

А отже, витрати на виплату і доставку пенсії, призначеної ОСОБА_4 на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення ним загальновстановленого пенсійного віку, підлягають відшкодуванню позивачем пропорційно до здобутого вказаною особою пільгового стажу на підприємстві позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ТзДВ "Полімер" слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі № 809/223/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

Д.М.Старунський