Справа № 21-722а15
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Панталієнка П.В.,

Самсіна І.Л., -

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області (далі - управління ПФУ) про визнання бездільності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 18 грудня 2013 року позов задовольнив частково та постановив: зобов'язати управління ПФУ зарахувати ОСОБА_3 страховий стаж за період вимушеного прогулу з 12 лютого по 15 жовтня 2010 року до загального трудового стажу; зобов'язати управління ПФУ провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням зарахованого страхового стажу за період вимушеного прогулу з 12 лютого по 15 жовтня 2010 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2015 року, рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове - про відмову в задоволенні позову.

У заяві йдеться про неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень статті 46 Конституції України, статей 1, 16, 17, 20, 24, 106 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На обґрунтування заяви ОСОБА_3 додав копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2010 року, 25 травня 2011 року та 29 грудня 2014 року (справи №№ К-11673/09, К-3817/10, 2а-2218/1018/12 відповідно), які, на його думку, підтверджують неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 25 травня 2011 року (справа № К-3817/10) не можна вважати такою, що дає підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки суд касаційної інстанції зазначеним рішенням рішення судів попередніх інстанцій скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції, тобто рішення по суті спору у цій справі не приймав.

Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29 грудня 2014 року (справа № 2а-2218/1018/12) також не можна вважати такою, що дає підстави для допуску справи до провадження та перегляду її Верховним Судом України, оскільки зазначеним рішення суд касаційної інстанції на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС у відкритті касаційного провадження відмовив, тобто рішення по суті спору у цій справі знову ж таки не приймалося.

Аналіз ухвали Вищого адміністративного суду України 13 жовтня 2010 року (справа № К-11673/09) не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Як убачається із самої заяви, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків касаційного суду у цій справі фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів. Відповідно до

статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Наведене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_3 заяви.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання бездільності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: П.В. Панталієнко
І.Л. Самсін