Справа № 640/3819/15-а
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/3819/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015 Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2015 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому вона просить поновити строк для звернення до суду, зобовязати відповідача виплатити грошові кошти в розмірі 979,82 грн., нарахованих у відомостях УПФУ Київського району м. Харкова в листопаді 2011 року, зобовязати відповідача враховувати понаднормовий стаж 41 рік після 09.01.2014 року, зобовязати відповідача поновити пожиттєвий коефіцієнт 1.108 довічно, зобовязати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплатити позивачеві недоплачені щомісячно грошові кошти пенсії з дня пониження пожиттєвого коефіцієнта заробітної плати з 01.01.2004 року по цей час з врахуванням пожиттєвого коефіцієнта 1.108 та в подальшому сплачувати пенсію з пожиттєвим показником заробітної плати 1.108 та з 09.01.2014 року понаднормовим стажем 41 рік та дотриманням законодавства та Конституції України. В обґрунтування вимог зазначила, що позивачеві був присвоєний статус «Діти війни « та «Ветеран праці». 1991 року позивач вийшла на пенсію та продовжувала працювати далі та звільнилась з роботи 01.01.2014 року та має загальний трудовий стаж 61 рік. В 2014 році позивач звернулась до відповідача з вимогою про ознайомлення з матеріалами особистої справи. Позивач не згодна з розрахунками, по якій їй розраховується її пенсія. Доплата за статус «Діти війни» в сумі 979,82 грн. на теперішній час не виплачена. Тому, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач є ветераном праці та їй було призначено пенсію за віком за Законом СРСР «Про державні пенсії» з 01.08.1991 року.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова і отримує пенсію за віком.

Судом встановлено, що позивач отримуючи пенсію, продовжувала працювати та була звільнена за власним бажанням 01.01.2014 року, що підтверджується записом в її трудовій книжці.

Судом встановлено, що позивач зверталась до відповідача з заявами про перерахунок їй пенсії. (а.с. 13-14,17,19-20,26).

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2010 року, зобовязано відповідача здійснити нарахування соціальної допомоги та доплату 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» за період з 29.04.2010 року по 29.10.2010 року. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2011 року дана постанова залишена без змін. (а.с. 15-16).

Але відповідачем у задоволенні заяв про перерахунок пенсії було відмовлено. (а.с. 21-25, 27-31).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач зверталась до Київського районного суду м. Харкова з даними позовними вимогами, але ухвалами Київського районного суду м. Харкові, дані позови були залишені без розгляду.

З 01.01.1992 року постановою ВРУ №1931-ХІІ від 06.12.1991 року «Про порядок ведення в дію Закону Ук5раїни «Про пенсійне забезпечення» був введений в дію ЗУ «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991р.

Частиною 1 статті 3 Конституції передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод ( ч. З ст. 22 Конституції).

Відповідно до положень ст. 99 ЗУ №1788-ХІІ від 05.11.1991р., перерахунок пенсій, призначених за раніше діючим законодавством, провадиться із середньомісячного заробітку за останніх 24 або будь-які 60 місяців перед призначенням пенсії, або перед введенням в дію цього Закону, або з заробітку, з якого було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, із застосуванням статей 64-67 цього Закону.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент набрання чинності цим законом) середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсій береться( за вибором того, хто звернувся за пенсією): за 24 останніх календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у роботі. Середньомісячний заробіток за 24 календарних місяці і за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми заробітку за 24 календарних місяці роботи підряд (перед зверненням за пенсією) чи за 60 календарних місяців роботи підряд (протягом всієї трудової діяльності) відповідно на 24 чи 60.

На виконання пункту 4 постанови Верховної Ради України №1931-ХІІ від 06.12.1991р. Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №369 від 20.12.1991р. Про коригування рівнів пенсій, призначених до введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення (далі за текстом Постанова №369), пунктом 2 якої були встановлені розрахункові коефіцієнти заробітної плати в залежності від строку призначення пенсій.

У звязку з набранням чинності Законом України Про пенсійне забезпечення пенсію позивача було перераховано з 01.01.1992р. відповідно до статті 98 цього Закону на підставі документів про вік, стаж та заробіток, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додатково наданій довідці про стаж.

З 01.10.1992р. пенсії, призначені до 01.01.1992р., були перераховані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №395 від 20.07.1992р. Про додаткове коригування рівнів державних пенсій (далі за текстом Постанова №395), пунктом 1 якої було встановлено, що з метою додаткового коригування рівнів державних пенсій, призначених до 01.01.1992р., проводиться їх перерахунок виходячи із заробітку, підвищеного за коефіцієнтами, а також визначені коефіцієнти підвищення заробітної плати до 1991 року включно. В той же час пунктом 3 постанови цієї постанови був визнаний таким, що втратив чинність пункт 4 Постанови №369.

Відповідачем в своїх письмових запереченнях вказується як проводився розрахунок пенсії позивача, підстав не довіряти даному розрахунку у суду немає.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачений розрахунок коефіцієнтів заробітної плати.

На коефіцієнти, визначені постановами Кабінету Міністрів України та Указом Президента України (у тому числі коефіціент 1,108, який застосовувався при перерахунках пенсій з 01.08.1996р.), підвищувався основний розмір пенсії, а не встановлювався коефіцієнт заробітної плати, як зазначає позивач у своїй заяві.

З 01.01.2004р. набув чинності Закон України №1058-IV від 09.07.2003р. Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, статтею 43 якого передбачено, що перерахунок пенсій за віком, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Частиною другою статті 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування було докорінно змінено розрахунок заробітної плати для пенсій, призначених до 01.01.2004р., а саме заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, в якій застосовувався показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у видах економічної діяльності, за 2002 рік; сума коефіцієнтів заробітку (доходу) за кожний місяць, які враховуються для обчислення пенсії; кількість місяців стажу, для яких визначено коефіцієнти заробітку особи. При розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати з 01.01.2004р. проводиться порівняння суми заробітної плати особи за окремий період із показниками середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях економіки за цей же період, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003р. №1783.

Одночасно з 01.01.2004р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №1783 від 20.11.2003р. пунктом 4 якої були збільшені на 12 відсотків розміри трудових пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

Пунктом 4 розділу ХV «Прикінцеві положення» вказаного Закону встановлено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. При цьому пункт 4 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не містив положень про те, що у даному випадку пенсія виплачується в раніше встановленому порядку, як позивач трактує у своїй заяві.

Ст. 42 даного ЗУ вказано( в редакція, що діяла на момент набуття цим Законом) було встановлено, що у разі якщо застрахована особа після признання пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені і ч.1 ст. 40 цього Закону.

Таким чином, після проведення розрахунку пенсії коефіцієнт заробітку зменшився, але за рахунок застосування показника заробітної плати в галузях економіки України за 2005 рік, розмір пенсії став більшим.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача 979,82 грн., то дана сума вже нарахована відповідно до Постанови Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2010 року.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Відповідно до частини другої ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в своєму позові просить поновити їй строк, але підстав для поновлення не наводить, оскільки просить враховувати понаднормовий стаж після 09.01.2014 року, тому суд відмовляє в задоволенні даного клопотання.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє в задоволенні позову, оскільки пенсія позивачеві призначена відповідно до вимог діючого законодавства.

Керуючись ст. 11, 99, 158-161,163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ