Справа № 808/1538/15
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року (11 год. 12 хв.)Справа № 808/1538/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стратулат С.В.,

представників:

позивача - Дуди С.В.;

відповідача 1, 2- Радової С.О.;

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський ливарний завод» до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області, Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський ливарний завод» (позивач, ТОВ «Мелітопольський ливарний завод») до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області (відповідач 1, Мелітопольська ОДПІ), Головного управління ДФС у Запорізькій області (відповідач 2, ГУ ДФС у Запорізькій області), у якому позивач, із урахуванням прийнятих судом уточнень, просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідачів по не складанню та ненаданню до Мелітопольського управління державної казначейської служби України в Запорізькій області висновків щодо законності заявлених сум до відшкодування ПДВ за період з вересня по листопад 2014 року на загальну суму 1 806 919 грн.

зобов'язати відповідачів скласти висновки щодо законності заявлених сум до відшкодування ПДВ з державного бюджету, на підставі довідок №3821/15-03/25485576 від 19.12.2014 на суму 1 443 418 грн., №25/08-32-15-04/25485576 від 19.01.2015 на суму 124 330 грн., №130/08-32-15-04/25485576 від 20.02.2015 на суму 239 171 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зокрема вказав, що суми ПДВ були підтверджені відповідними довідками Мелітопольської ОДПІ, проте, у порушення приписів чинного законодавства, відповідачі не надали до органу казначейства відповідні висновки, а тому позивач кошти не отримав. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1, 2 проти позову заперечив, із підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Зокрема зазначив, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту порушеного права. Крім того, вимоги щодо ГУ ДФС у Запорізькій області є безпідставними, оскільки надавати висновок органу казначейства має той контролюючий орган, який здійснив перевірку. Просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків.

Мелітопольською ОДПІ проведені документальні позапланові виїзні перевірки ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платка у банку за вересень, жовтень та листопад 2014 року. За результатами проведених перевірок відповідачем 1 складені довідки, відповідно №3821/15-03/25485576 від 19.12.2014, №25/08-32-15-04/25485576 від 19.01.2015, №130/08-32-15-04/25485576 від 20.02.2015. У висновках довідок вказано, що перевіркою не встановлені порушення при декларуванні ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» у деклараціях за вересень, жовтень та листопад 2014 бюджетного відшкодування ПДВ. Тобто, податковим органом встановлено правомірність відображення позивачем у податкових деклараціях від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за вересень 2014 року на суму на суму 1 443 418 грн , за жовтень 2014 року на суму 124 330 грн., та листопад 2014 року у розмірі 239 171 грн.

04.03.2015 позивач звернувся до Мелітопольської ОДПІ із листом щодо надання інформації про складення відповідачем 1 висновків про законність заявленого відшкодування та надання таких висновків до органу, що здійснює казначейське обслуговування.

Листом від 05.03.2015 №4996/10/08-32-15-04-16 відповідач 1 повідомив позивача, що Мелітопольською ОДПІ до ГУ ДФС у Запорізькій області надано узагальнену інформацію щодо можливості бюджетного відшкодування ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» ПДВ за вересень-листопад 2014 року, проте відповідь від ГУ ДФС у Запорізькій області щодо можливості такого відшкодування не надана.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними та такими, що унеможливлюють правомірне отримання позивачем суми бюджетного відшкодування, ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» звернувся до суду із цим позовом.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України та строки проведення розрахунків, визначені Податковим кодексом України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно вимог п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;

Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що відповідачем 1 проведені позапланові документальні виїзні перевірки ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» щодо правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платка у банку за вересень, жовтень та листопад 2014 року, про що складені відповідні довідки. Під час таких перевірок встановлено та у довідках №3821/15-03/25485576 від 19.12.2014, №25/08-32-15-04/25485576 від 19.01.2015, №130/08-32-15-04/25485576 від 20.02.2015 Мелітопольською ОДПІ підтверджено, що ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» не вчинено порушень при відображені у деклараціях за вересень-листопад 2014 року від'ємного значення.

Відповідно до приписів п.п.200.12, 200.13 ст.200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до п.7 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою КМ України від 17.01.2011 №39 (далі - Порядок), орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом:

трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Тобто, обов'язок подання висновку покладений на орган податкової служби, який проводив перевірку платника податків, та за місцем реєстрації такого платника податків. Тобто, у даному випадку, такий обов'язок покладний на Мелітопольську ОДПІ, а не на ГУ ДФС у Запорізькій області.

З матеріалів справи вбачається, що Мелітопольська ОДПІ, в порушення приписів п.п.200.12, 200.13 ст.200 ПК України у встановлений нормами ПК України та Порядку строк після закінчення перевірки ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» не подала органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. А тому, позовні вимоги ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» щодо визнання протиправною бездіяльності Мелітопольської ОДПІ у цій частині є доведеними та підлягають задоволенню.

В той же час, вимога позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 у частині подання висновку до органу казначейства задоволенню не підлягає, оскільки ПК України та Порядком встановлений обов'язок надання висновку органом, який проводив перевірку, у даному випадку - Мелітопольська ОДПІ. Жодних обов'язків щодо подання таких висновків на ГУ ДФС у Запорізькій області чинним законодавством не покладено.

Щодо посилання відповідача 1 у листі від 05.03.2015 №4996/10/08-32-15-04-16 на той факт, що відповідно до наказу ДПС України від 06.11.2012 №991 «Про організацію роботи із проведення бюджетного відшкодування податку на додану вартість», Мелітопольською ОДПІ до ГУ ДФС у Запорізькій області надано узагальнену інформацію щодо можливості бюджетного відшкодування ТОВ «Мелітопольський ливарний завод» ПДВ за вересень-листопад 2014 року, проте відповідь від ГУ ДФС у Запорізькій області щодо можливості такого відшкодування не надана, то суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що ні Податковим кодексом України, ні Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, не передбачено необхідність погодження контролюючим податковим органом відшкодування ПДВ із вищестоящим органом, у разі наявності відповідних довідок із позитивним висновком щодо такого відшкодування, а тому така підстава для відмови у складенні відповідного висновку суперечить приписам ПК України.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідачів скласти висновки щодо законності заявлених сум до відшкодування ПДВ з державного бюджету, на підставі довідок №3821/15-03/25485576 від 19.12.2014 на суму 1 443 418 грн., №25/08-32-15-04/25485576 від 19.01.2015 на суму 124 330 грн., №130/08-32-15-04/25485576 від 20.02.2015 на суму 239 171 грн., то суд не вбачає підстав для її задоволення.

Так, вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що правовідносини щодо повернення з бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) з підстав, передбачених законом, виникають між платником податків, зборів (обов'язкових платежів) та державою в особі відповідного контролюючого органу, на який згідно із вимогами Податкового кодексу України покладені повноваження по здійсненню контролю за своєчасною та правильною сплатою до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів), та відповідного територіального органу Державного казначейства України з огляду на запроваджену Бюджетним кодексом України казначейську форму обслуговування Державного бюджету.

У разі невідшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, а тому способом захисту цього права має бути вимога про стягнення зазначених коштів (відшкодування заборгованості), оскільки право платника податку на отримання бюджетного відшкодування не ставиться в залежність від тієї обставини, чи був податковим органом поданий територіальному органу Державного казначейства України відповідний висновок.

Встановлений пунктами 200.7 - 200.15 ст. 200 ПК України порядок дій платника податку, податкового органу та органу Державного казначейства України по отриманню (виплаті) бюджетного відшкодування не означає, що в разі виникнення спору щодо права платника податку на отримання бюджетного відшкодування юридичним засобом захисту порушеного права в суді є інший, ніж позов про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування.

Тому, у цій частині позову необхідно відмовити, з огляду на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушених прав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області щодо не складання та неподання до Мелітопольського управління державної казначейської служби України в Запорізькій області висновків про відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський ливарний завод» суми податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад 2014 року на суму 1 806 919 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський ливарний завод» () судовий збір у розмірі 36,54 грн. (тридцять шість гривень 54 копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник