Справа № 2-а-5609/11/2218
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-5609/11/2218

Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.І.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

31 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці, соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до управління праці, соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2011 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління праці, соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячної допомоги в розмірі 50 % мінімальної заробітної плати сім'ям на кожну дитину шкільного віку відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в термін з 01 серпня 2010 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2011 року позов задоволено: визнано дії протиправними та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу на неповнолітню дитину щомісячну компенсацію на підставі п. 6 ст. 30, ч. 7 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50 % мінімальної заробітної плати на день виплати, починаючи з 01 серпня 2010 року по 16 березня 2011 року; вказані виплати зобов'язано провести з урахуванням фактично виплачених у цей період коштів.

Не погодившись з постановленим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2011 року як таку, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, прийнявши нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступних підстав.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, 1-ї категорії (а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_1 року у нього народилась донька - ОСОБА_3, яка має статус дитини, що потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а.с. 8).

З довідки від 02 листопада 2011 року № 85 встановлено, що ОСОБА_3 навчається у 9 класі Ружичанського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, центр здорового способу життя" і пільгами на харчування не користується, а тому має право на отримання щомісячної виплати на дитину шкільного віку в розмірі 50 % мінімальної заробітної плати як дитина, яка народилась після 22.04.1986 року.

Вищезазначена виплата здійснювалася відповідачем у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 20.04.2007 року "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погодившись із зазначеною виплатою, ОСОБА_2 в інтересах своєї неповнолітньої доньки звернувся до відповідача із заявою про надання інформації та перерахунок щомісячної виплати.

Управління праці, соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради надало позивачу лист від 13.01.2011 року № 225, відповідно до якого, на думку відповідача, виплата здійснюється відповідно до Закону.

У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату доплати у розмірі, встановленому Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 20.04.2007 року "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" крім осіб, зазначених у частині 1 цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені в статті 27 цього Закону.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 27 вказаного вище Закону до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказана обставина встановлена судом та підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" потерпілим дітям та їх батькам надаються передбачені соціальні компенсації та пільги, гарантовані державою, зокрема щомісячна додаткова виплата в розмірі 50 % мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилась після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до 1, 2 або 3 категорії постраждалих від Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року встановлено, що з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинити на 2007 рік дію пунктів 6 та 8 частини першої статті 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 489-V зупинення дії пункту 6 частини першої статті 30, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України від 19.12.2006 р. № 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, починаючи з 09.07.2007 року, відновила дію попередня редакція п. 6 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказана виплата повинна проводитись відповідно вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивач звернувся до суду 21.02.2011 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають захисту за період з 01 серпня 2010 року по 16.03.2011 року, як правильно визначив суд першої інстанції.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, є необґрунтованими, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2011 року без змін.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління праці, соціального захисту населення і охорони здоров'я Хмельницької міської ради залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2011 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.