Справа № 821/101/15-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 р. Справа № 821/101/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Великолепетинському районі Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Великолепетинському районі Херсонської області до Комунального підприємства «Великолепетинська центральна районна лікарня» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

15.01.2015р. Управління ПФУ в Великолепетинському районі Херсонської області звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до КП «Великолепетинська центральна районна лікарня», в якому просило стягнути з відповідача завдану шкоду в сумі 2223,07 грн., пов'язану із переплатою пенсіонеру ОСОБА_1 пенсії.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року у задоволенні адміністративного позову Управління ПФУ у Великолепетинському районі відмолено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Управління ПФУ в Великолепетинському районі Херсонської області 11.02.2015 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Великолепетинському районі та отримувала пенсію по інвалідності з 03.12.2002р. по 10.07.2008р., а з 11.07.2008р. отримує пенсію за віком.

На момент призначення пенсії ОСОБА_1 працювала у КП «Великолепетинська центральна районна лікарня».

Так, для призначення пенсії ОСОБА_1 надала до УПФУ довідку про заробітну плату за період з 01.12.2000р. по 30.11.2002р. У зв'язку з призначенням ОСОБА_1 пенсії по інвалідності подано індивідуальні дані за період з 01.01.2002р. по 30.11.2002р. з позначкою "Призначення пенсії". По закінченню 2002р. страхувальником надано до УПФУ звіти про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.01.2002р. по 31.12.2002р. з позначкою "Початкова".

При переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 11.07.2008р. за заявою ОСОБА_1 від 11.07.2008р. було враховано заробітну плату за період з 01.01.1995р. по 31.12.1999р. згідно довідки про заробітну плату.

На підставі вищевказаних документів, позивачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1

29.07.2014р. було проведено перевірку КП «Великолепетиська центральна районна лікарня», в ході якої було виявлено заборгованість в сумі 2223,07 грн. за період з 11.07.2008р. по 31.08.2014р.

У зв'язку з добровільною несплатою переплачених коштів позивач і звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991р. та п.38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1566/11846 від 27.12.2005р., органу, що призначає пенсію, надано право перевіряти обґрунтованість видачі документів.

Згідно довідки від 29.07.2014р. №21, позивачем було проведено перевірку КП «Великолепетиська ЦРЛ» щодо достовірності відомостей поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування з 01.01.2002р. по 31.12.2008р. Під час перевірки звірено суми нарахованої заробітної плати та суми утриманого із заробітку внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з сумами, зазначеними в книгах обліку особових рахунків працівників, розбіжностей не встановлено.

Як встановлено судом, при перевірці було виявлено, що при заповненні індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з позначкою "Призначення пенсії" за період з 01.01.2002р. по 30.11.2002р. КП "Великолепетиська ЦРЛ" було зазначено реквізит "Рік, в якому сплачено заробітну плату / доход (довідково)" - 2002, а при заповненні індивідуальних відомостей про застраховану особу з позначкою "Початкова" за період з 01.01.2002р. по 31.10.2002р. страхувальником було зазначено реквізит "Рік, в якому сплачено заробітну плату / доход (довідково)" - 2003р.

Однак, згідно листа від 19.08.2011р. Управлінням ПФУ в Великолепетиському районі Херсонської області було повідомлено відповідача, що в результаті опрацювання пенсійної справи ОСОБА_1 виявлено переплату по пенсії у сумі 254,54 грн. В цьому листі позивач вимагав від відповідача відшкодувати вказану суму переплату.

Відповідно до ст.101 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

На виконання листа відповідач 25.08.2011р. перерахував 254,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1874 (а.с.32).

Таким чином, позивач у 2011р. проводив перевірку підстав нарахування ОСОБА_1 сум пенсії, та встановив порушення, але не усунув його, а навпаки надалі допустив виплату зайвих сум.

Отже, за таких обставин, колегія суддів приходить до аналогічного,що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що позовні вимоги Управління ПФУ в Великолепетинському районі Херсонської області є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Великолепетинському районі Херсонської області - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко