Справа № 273/711/13-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2015р. м. Київ К/800/36499/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Білуга С.В.,

Ліпський Д.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області про визнання неправомірним перерахунку щомісячного грошового утримання,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області про визнання неправомірним перерахунку щомісячного грошового утримання.

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області щодо проведення ОСОБА_2 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2013 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2013 року відповідно до статі 129, частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з розміру заробітної плати працюючого судді Баранівського районного суду Житомирської області, яка складає 18352 грн. станом на 01 січня 2013 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області виплатити позивачу утворену таким чином заборгованість по довічному грошовому утриманню судді у відставці з 01 січня 2013 року.

У касаційній скарзі начальник управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, а позовну заяву залишити без задоволення або закрити провадження, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 займала посаду судді Баранівського районного суду Житомирської області, має стаж на цій посаді 25 років 6 місяців. З 01 липня 2010 року позивач пішла у відставку. Щомісячна доплата за вислугу років становить 60% посадового окладу. В даний час ОСОБА_2 отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% грошового утримання судді в сумі 6902 грн. 20 коп.

У березні 2013 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01 січня 2013 року.

Проте, згідно відповіді відповідача від 16 квітня 2013 року № 9/н-10 у здійсненні зазначеного перерахунку ОСОБА_2 було відмовлено з посиланням на те, що відповідно до частини 4 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання лише суддям Конституційного Суду України.

Відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" гарантії самостійності та незалежності суддів забезпечуються особливим порядком фінансування, належним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці, проводиться згідно вимог статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до вимог частини першої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Крім того, частиною третьою статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

В подальшому Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, частини третю та п'яту статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" було викладено в новій редакції, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року частина третя, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Аналіз наведених норм Законів та рішення Конституційного Суду України свідчить про те, що до 01 жовтня 2011 року довічне грошове утримання судді у відставці визначалося у розмірах, передбачених частиною третьою статті 138 у редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а з 01 жовтня 2011 року до 03 червня 2013 року розмір зазначених виплат визначався за правилами статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

При цьому Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року не пов'язує визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді із розміром заробітної плати, яку суддя отримував до виходу у відставку, а визначає у відсотковому розмірі до грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Тобто, при збільшенні розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунку підлягає розмір щомісячного довічного утримання судді для приведення його у відповідність вимогам частини третьої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-420а13 висловив правову позицію, відповідно до якої при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, і яка діяла на момент призначення пенсії, а не при перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку щодо протиправності відмови управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відповідності до вимог частини третьої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з 01 січня 2013 року.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області про визнання неправомірним перерахунку щомісячного грошового утримання - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді С.В. Білуга

Д.В. Ліпський