Справа № 2а-8387/08/1370
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Київ К/9991/67969/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012

у справі 2а-8387/08/1370

за позовом Державної податкової інспекції в Миколаївському районі Львівської

області

до Комунального підприємства Новороздільської міської ради Львівської

області «Розділжитлосервіс»

про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Миколаївському районі Львівської області звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства Новороздільської міської ради Львівської області «Розділжитлосервіс» про стягнення податкової заборгованості.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2009 позовні вимоги задоволені.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2009 скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив його в касаційному порядку. В скарзі просить суд скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом апеляційної інстанції при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи станом на 09.06.2009 р. податкова заборгованість КП «Розділжитлосервіс»становить 1 264 901,77 грн. по наступних платежах: податок на додану вартість -1 142 497,77 грн., який підлягає негайній сплаті відповідно до декларацій з податку на додану вартість; пеня - 25 796,60 грн.; штрафні санкції -36 863,17 грн., які підлягають негайній сплаті відповідно до корінців податкових повідомлень-рішень форми «Ш»за № від 03.10.2005 р., № /0 від 20.12.2005 р., № /0 від 28.07.2006 р., № /0 від 26.07.2007 р., № /0 від 29.01.2008 р.; податок за землю -112 425,87 грн., який підлягає негайній сплаті згідно з податковим розрахунком від 27.01.2005 р. № 79, від 15.05.2006 р. № 5729, від 27.04.2007 р. № 5482, від 22.08.2008 р. № 1813; комунальний податок - 9647,82 грн., який підлягає негайній сплаті відповідно до податкових розрахунків від 24.10.2005 р. № 12300, від 08.08.2005 р. № 7925, від 28.04.2005 р. № 1918, від 09.02.2006 р. № 19265, від 23.10.2006 р. № 17047, від 05.08.2006 р. № 5077, від 20.07.2006 р. № 10721, від 25.01.2007 р. № 24114, від 07.08.2007 р. № 13377, від 07.08.2007 р. № 12229, від 29.10.2007 р. № 19812, від 08.02.2008 р. № 28644; збір за забруднення навколишнього природного середовища - 330,31 грн., який підлягає негайній сплаті відповідно до податкового розрахунку від 08.02.2008 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», платники податків зобов'язані, зокрема, сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Ненарахування та несплата податків з коштів (доходів), отриманих від здійснення господарської діяльності, є порушенням інтересів держави та суспільства.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21 грудня 2000 року № 2181-III є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону № 2181 податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону № 2181 податковий борг (недоїмка) визначається як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Порядок погашення податкового боргу регулюється нормами статей 6-15 Закону № 2181-III. При цьому ці норми не передбачають зупинення процедур погашення, у тому числі примусового стягнення податкового боргу в разі оскарження платником податків до суду раніше узгодженої суми податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 зазначеного Закону стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги органів державної податкової служби України про стягнення податкового боргу з платників податків повинні пред'являтися протягом одного року з моменту виникнення права на стягнення податкового боргу.

Державною податковою інспекцією в Миколаївському районі Львівської області 11 січня 2002 року прийнято рішення № 14 про стягнення податкового боргу з рахунку (рахунків) комунального підприємства Новороздільської міської ради Львівської області «Розділжитлосервіс».

Суд апеляційної інстанції встановив, що Державною податковою інспекцією в Миколаївському районі Львівської області адміністративний позов про стягнення податкового боргу з комунального підприємства Новороздільської міської ради Львівської області «Розділжитлосервіс»подано з порушенням строків звернення до суду.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції правомірно дійшов до висновку, що сума податкового боргу відповідача про стягнення якої позивач звернувся до суду із пропущенням строку звернення становить 1005721,74 грн.

Стосовно змін призначень платежів фіскальним органом колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону, податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним.

У зв'язку з чим, податковий орган не має права самостійно змінювати призначення платежу визначеного платником податків при здійсненні розрахунків зі сплати податків, зокрема, з метою погашення податкового боргу змінювати період, за який сплачується податкове зобов'язання.

Отже, сплачена відповідачем згідно платіжних доручень сума податкових зобов'язань по податку на додану вартість, не може бути спрямована на погашення існуючої заборгованості попередніх податкових періодів, у зв'язку з чим податковий орган не вправі проводити повторне стягнення податкового боргу по тим періодам, по яким відбулось таке погашення.

Рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 у справі 2а-8387/08/1370 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 у справі 2а-8387/08/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко