Справа № 821/2650/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2650/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року по справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні до відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, в якому просило суд визнати протиправними дії державного виконавця Савицького Дмитра Володимировича та скасувати постанову від 26 червня 2014 року про накладення штрафу в розмірі 680 грн. по виконавчому провадженню ВП№ 38172657.

Постановою від 22 серпня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» не встановлює строки притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу та ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні пропустило двохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений КУпАП, який має бути застосований за аналогією.

Також апелянт посилається на те, що у встановлений строк проведений перерахунок пенсійних виплат, в той час як кошти для виплати перерахованих сум, не є власністю УПФУ в м. Херсоні, та відсутні в управлінні внаслідок неналежного фінансування з Державного бюджету України, за рахунок якого має виплачуватись підвищення до пенсії, встановлене Законом України «Про соціальний захист дітей війни». При цьому апелянт посилається на рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Великода Н.В. проти України» від 03 червня 2014 року, в якому зазначено про допустимість зміни державою механізму нарахування та розміру видів соціальних виплат та допомоги, та про наявність поважних причин невиконання рішення суду, які унеможливлюють накладення державним виконавцем штрафу.

Відділ Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа від 20.05.2013р. № 2а-6200/10 виданого Дніпровським районним судом у м. Херсоні про зобов'язання УПФУ у м. Херсоні здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 08.06.2010 по 24.12.2010р. з урахуванням вже проведених нарахувань та виплачених сум.

29.05.2013 р. на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, боржнику надано семиденний строк на добровільне виконання рішення. Вказана постанова направлена позивачу.

17.06.2013 р. УПФУ надіслано до ВДВС лист, відповідно до якого управлінням виконано рішення суду в частині нарахування надбавки до пенсії. Також УПФУ зазначило, що виконання рішення суду в частині виплати заборгованості є неможливим, оскільки виплати вказаної категорії громадян фінансуються з Державного бюджету України, яким не передбачено такі виплати на поточний рік.

У зв'язку з невиконанням рішення суду в частині виплати надбавки до пенсії під час примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем 26.06.2014 р. винесено постанову про накладення на УПФУ у місті Херсоні штрафу у розмірі 680,00 грн.

З урахуванням приписів ст. 124 Конституції України, ст. ст. 1, 11, ч. 2 ст. 75, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» встановивши безпідставність посилання позивача на відсутність бюджетного фінансування, суд першої інстанції встановив, що відповідач, приймаючи спірну постанову, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Стосовно посилання позивача на рішення Європейського Суду у справах «Войтенко проти України», суд першої інстанції зауважив, що реалізація особою права, яке пов'язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, апелянт надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що 20 травня 2013 року Дніпровський районний суд м. Херсона видав виконавчий лист по справі № 2а-6200/10, на виконання судового рішення від 24 грудня 2010 року, яке набрало законної сили 01 лютого 2013 року, та яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 08.06.2010 р. по 24.12.2010 р., з урахуванням вже проведених нарахувань та виплачених сум (а.с. 40).

Постановою старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні від 29 травня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП№ 38172657 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-6200/10 виданого 20 травня 2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона (а.с. 42). Також постановою про відкриття виконавчого провадження, боржника - управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона повідомлено про необхідність самостійного виконання вимог виконавчого документу у строк до семи днів з моменту винесення постанови, та надання у цей строк документального підтвердження виконання судового рішення.

Постанова від 29 травня 2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП№38172657, якою наданий строк для самостійного виконання виконавчого документу до семи днів з моменту винесення постанови, направлена боржнику управлінню Пенсійного фонду України в Дніпровському районі в м. Херсона 30 травня 2013 року (а.с. 41), та отримана управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні 03 червня 2013 року (а.с. 5).

17 червня 2013 року до відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні надійшов лист управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні № 14912/09 від 14 червня 2013 року, яким виконавчу службу повідомлено про проведення перерахунку за період з 08.06.2010 р. по 24.12.2010 р., та про неможливість проведення виплати перерахованої суми в розмірі 924,95 грн., внаслідок відсутності фінансування з Державного бюджету України (а.с. 43).

26 червня 2014 року постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні в рамках виконавчого провадження ВП№ 38172657, на управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні накладений штраф в розмірі 680 грн. (а.с. 45).

Апеляційний суд встановив, що підставою для накладення штрафу є порушення боржником - управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні, вимог державного виконавця та невиконання рішення суду немайнового характеру в строк наданий державним виконавцем. При цьому постанова містить посилання на ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час винесення постанови про накладення штрафу - 26 червня 2014 року, визначені права та обов'язки державного виконавця, який окрім іншого, відповідно до пункту 13 частини 3 цієї статті, має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб, у випадках встановлених законом.

Законом України «Про виконавче провадження», зокрема статтею 89, передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі, а саме частиною першої цієї статті визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» передумовою винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника, є обов'язкова сукупність таких факторів, як:

- невиконання судового рішення боржником;

- невиконання судового рішення боржником у встановлений державним виконавцем строк;

- відсутність поважних причин невиконання боржником судового рішення.

Мотивувальна частина постанови державного виконавця про накладення штрафу від 26 червня 2014 року містить встановлений державним виконавцем факт невиконання вимог виконавчого документа в строк для самостійного виконання, що не в повній мірі відповідає фактичним обставинам, оскільки виконавчий документ в частині проведення перерахунку, виконаний, про що державного виконавця повідомлено 16 червня 2013 року, тобто більш ніж за рік до накладення штрафу.

Також постанова державного виконавця про накладення штрафу від 26 червня 2014 року, не містить висновків державного виконавця щодо наявності або відсутності поважних причин невиконання судового рішення, та не містить нового строку для виконання судового рішення, що є порушенням ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції, що відсутність коштів не може бути поважною причиною невиконання державою своїх зобов'язань, що неодноразово підтверджено у рішеннях Європейського Суду з прав людини «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України».

Проте апеляційний суд вважає, що до спірних правовідносин, які виникли між сторонами по справі, зазначені судові рішення Європейського Суду з прав людини не можуть бути застосовані, оскільки спірні правовідносини стосуються відповідальності за невиконання рішення, а не дотримання Державою своїх зобов'язань перед певною фізичної особою - стягувачем у виконавчому провадженні.

Для правильного вирішення спору по справі суд першої інстанції повинен був з'ясувати наявність або відсутність поважних причин невиконання судового рішення боржником, та невиконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк.

Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні є розпорядником коштів нижчого рівня, від якого не залежить надходження з Державного бюджету України коштів на погашення заборгованості по виплаті підвищення до пенсії дітям війни, а використання коштів які мають інше цільове призначення прямо заборонено Бюджетним кодексом Украйни (ст. ст. 23, 116), та має наслідком притягнення відповідних осіб до юридичної відповідальності (адміністративної, кримінальної).

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що за виконавчим листом № 2а-6200/10, виданим 20 травня 2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона, та за постановою старшого державного виконавця від 29 травня 2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП№37182657 - боржником є управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Херсона, в той час як штраф за невиконання судового рішення накладений на управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні.

При цьому копія виконавчого провадження ВП№37182657, яка надана відповідачем на виконання ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року, не містить відомостей про заміну сторони виконавчого провадження ВП№37182657, в порядку встановленому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин - 26 червня 2014 року.

Таким чином, з урахуванням поважних причин, за яких управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні, не виконало судове рішення в частині, в якій зобов'язано провести виплату перерахованого підвищення по пенсії дитині війни, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність сукупності підстав, які мають наслідком накладення на боржника штрафу, внаслідок чого оскаржена постанова від 26 червня 2014 року має бути скасована.

При цьому апеляційний суд не приймає посилання апелянта на рішення Європейського суду з прав людини по справі «Великода Н.В. проти України» від 03 червня 2014 року, в якому зазначено про допустимість зміни державою механізму нарахування та розміру видів соціальних виплат та допомоги, та про наявність поважних причин невиконання рішення суду, які унеможливлюють накладення державним виконавцем штрафу. В зазначеному рішенні розглянуті правовідносини, які відмінні від правовідносин по справі, що розглядається апеляційним судом.

Також помилковими є доводи апелянта про порушення виконавчою службою строків про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки накладення штрафу, передбачене ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» є відповідальністю за невиконання судового рішення, а не відповідальністю у справі про адміністративне правопорушення. При цьому ні ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», ні п. 10.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, державний виконавець при вчиненні виконавчих дій, не обмежений у строках при накладенні штрафу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального права та неправильного вирішення спору, у зв'язку з чим, відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нового судового рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, оскільки органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Савицького Дмитра Володимировича щодо винесення 26 червня 2014 року постанови ВП № 37182657 про накладення штрафу.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Савицького Дмитра Володимировича від 26 червня 2014 року ВП № 37182657 про накладення на управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні штрафу в розмірі 680 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя В.О.Скрипченко