Справа № 184/590/15-а
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/590/15-а
Номер провадження 2-а/184/15/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, прапорщика ІДПС взводу з обслуговування стаціонарного поста №2 «про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд визнати недійсним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії № АП1 № 082122 від 07.03.2015 року; скасувати постанову ПС1 № 849899 від 07.03.2015 року; закрити щодо нього провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав до суду письмове заперечення проти позову позивача, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог; розглянути справу в його відсутності. Пояснив, що 07 березня 2015 року ним, ІДПС ДАІ прапорщиком міліції ОСОБА_2, на 109 км (Пост ДАІ) автодороги Днiпpoпeтpoвcьк-Царичанка-Koбeляки-Решетилівка, за порушення вимог дорожнього знаку 3.41 ПДР (контроль) було зупинено автомобіль «Тойота» д.н.з АЕ44-73ВО під керуванням водія ОСОБА_1, який скоїв порушння п.п. 8.4 ПДР, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інструкцією з питань діяльності підрозділів ДПС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 № 111 (зареєстровано в Мінюсті 26.06.2009 за № 570/16592) (далі - Інструкція) однією з функцій ДПС визначено виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху. Пунктом 13.9 Інструкції передбачено, що: "Під час контролю за дорожнім рухом працівник ДПС активно реагує на порушення Правил дорожнього руху і в першу чергу на ті, що призводять до скоєння ДТП .У відповідності до вимог пункту 14.1 "Підставою до зупинення ТЗ є: ... порушення ПДР водіями ..." наказу МВС України № 111-2009 року, ІДПС був зупинений автомобіль позивача. Відповідно до п. 16.1 Інструкції: "при порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху працівник ДПС складає протокол." Керуючись вказаною нормою, а також ст.ст. 254, 256 КУпАП, інспектор ДІ1С склав протокол про адміністративне правопорушення. Під час складення протоколу порушнику було роз'яснено його права та обов'язки, про що громадянин ОСОБА_1 заперечив правопорушення своїм поясненням та засвідчив своїм підписом.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, ним була винесена постанова відносно ОСОБА_1 по справі про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копія вказаної постанови та протокол були надані правопорушнику. Статтею 251 КУпАП визначено, що фактичні дані по справі, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, покази спеціальних технічних приладів, а також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є доказами. Оскільки, він посилається саме на такі дані, вважає, що вони є достатніми доказами для спростування слів позивача. Зважаючи на те, що позивач дійсно порушив ПДР, він вважає його позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими і є зухвалою спробою уникнути штрафу за скоєне порушення ПДР. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 дійсно порушив ПДР, він вважає його позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими і не вбачає жодних причин для скасування постанови, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності та до невиконання Указу Президента України "Про невідкладні заходи із забезпечення безпеки дорожнього руху" від 20.11.2007 № 1 121, що передбачає невідворотність стягнень за порушення Правил дорожнього руху.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи та оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 березня 2015 року, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1, позивач рухався по маршруту Дніпропетровськ - Полтава та був зупинений на посту ДПС 109 м траси Дніпропетровськ - Решетилівка прапорщиком міліції ОСОБА_2 Як з'ясувалося причиною зупинки, на думку прапорщика міліції, було порушення позивачем пункту 8.4. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Тобто на посту ДПС 109 км траси Дніпропетровськ - Решетилівка позивач нібито не зупинився в зоні дії знаку 3.41. «контроль». На всі зауваження позивача і на те, що він не згоден по суті пред'явленого обвинувачення, що є свідки, які готові це підтвердити, інспектор не відреагував. Позивачу було пред'явлене безпідставне звинувачення у порушенні вимог знаку 3.41 контроль». Після чого був складений протокол серії АП1 № 082122 від 07.03.2015р. та постанова про адмінпрапопорушення серії ПС1 №849899 від 07.03.2015р., де за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.. Позивач вважає, що даний протокол та постанова складені необгрунтовано, такими що не доповідають нормам КУпАП та винесеним з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень. Також під час винесення постанови не дотримано вимоги статей ст. 7, ч. 1 ст. 9, 23, 33, 245, 247, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є скоєння адміністративного правопорушення, а підставою для закриття провадження є відсутність події і складу адміністративного правопорушення. При розгляді справи не були з'ясовані і поведені обставини, які б свідчили, що в моїх діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Позивач рухався з дотриманням ПДР України і не порушив вимоги пункту 8.4. ПДР, здійснивши зупинку у зоні дії знаку 3.41., до речі - п.8.4 ПДР лише роз'яснює групи дорожніх знаків: «8.4.Дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.»

Виходячи зі змісту п. 8.4 ПДР, можна прийти висновку, що цей пункт не можливо порушити, оскільки в ньому відсутня пряма заборона чи зобовязання для водіїв на вчинення будь яких дій. Відповідно до статей 251 та 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їхній сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. На прохання позивача продемонструвати докази порушення (пред'явити відеозапис як доказ правопорушення) йому було відмовлено. А це порушує права позивача на ознайомлення з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та ін., передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП. Ніяких вимірів, опитування свідків, з'ясування додаткових чинників в присутності позивача не проводилося. Таким чином, у інспектора були відсутні будь-які докази нібито скоєння позивачем порушення - матеріали фото чи відео фіксації або покази свідків на підтвердження правопорушення. Це є грубим порушенням вимог п. 1.6. розпорядження МВС України №466 від 21.05.2009р., яке наказує «виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР». Не маючи законних доказів провини позивача, інспектор при складанні протоколу скористався так званим «спрощеним підходом», бездоказовим, що суперечить п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.15.2005 року. І найголовніше, що на думку інспектора, позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41, так як зупинився перед знаком. Однак, відповідно до Правил дорожнього руху, вимога дорожнього знаку 3.41 викладена наступним чином: «3.41 «Контроль», забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост міліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо)». Тобто, виконуючи правила дорожнього руху, я маю зупинитися перед знаком, а безпосередньо перед постом міліції. На думку позивача це цілком логічно, оскільки так інспектор має змогу оглянути автомобіль не тільки через лобове скло, а й через бокові вікна. В даному випадку інспектор явно плутає дорожні знаки 3.41 «Контроль» та 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», відповідно до якого забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Під час зупинки та складання протоколу з боку інспектора були допущені порушення:

1.Протокол складено з порушенням п. 1.6. розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року, за яким передбачено «Виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото -, відеоматеріалів, показів свідків тощо)». А саме, відсутні свідчення свідків, відео докази, відсутні будь-які інші докази допущення позивачем правопорушення.

2.Протокол № АП1 № 082122 та постанова № ПС1 № 849899 заповнені вкрай нерозбірливо. Прізвище, ім'я, по-батькові інспектора прочитати неможливо. Даний факт є грубим порушенням п. 11.17 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 року №77 (Далі «Інструкція №77»).

3.У протоколі про адміністративне правопорушення АП1 № 082122 неправильно вказане місце проживання позивача. Він звернув на це увагу інспектора ДПС, але той сказав, що виправлення в протоколі робити не можна.

Знак 3.41 «Контроль» встановлений з порушенням правил дорожнього руху та не відповідає вимогам Національного стандарту України Знаки дорожні, Загальні технічні умови, правила застосування ДСТУ 4100-2002.

Суд дає критичну оцінку доводам відповідача, висловлені ним в письмових запереченнях, оскільки вони є голослівними, безпідставними та нічим не підтверджені і спростовуються стабільними доводами позивача, наданими ним письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином суд, на підставі вищевикладеного вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, прапорщика ІДПС взводу з обслуговування стаціонарного поста №2 «про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення» - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії № АП1 № 082122 від 07.03.2015 року.

Скасувати постанову прапорщика ІДПС взводу з обслуговування стаціонарного поста №2 ОСОБА_2 ПС1 № 849899 від 07.03.2015 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та закрити щодо нього провадження по даній справі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду

ОСОБА_3