Справа № 820/18818/14
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 р.Справа № 820/18818/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Перцової Т.С.
Суддів: Жигилія С.П. , Калитки О. М.
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2015р. по справі № 820/18818/14
за позовом ОСОБА_1
до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України , Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації , Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова
про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі по тексту Комісія, перший відповідач), Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (далі по тексту Департамент соціального захисту ХОДА, другий відповідач), Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова (далі по тексту УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова, третій відповідач), у якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом №77 від 20.08.2014 про визнання безпідставною видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 на ім`я ОСОБА_1 , а також вилучення зазначеного посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування;
- визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації щодо виконання рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформленого протоколом №77 від 20.08.2014 про визнання безпідставною видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 на ім`я ОСОБА_1 , а також вилучення зазначеного посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування;
- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова поновити ОСОБА_1 виплату основної та додаткової пенсій відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 року по справі № 820/18818/14 адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом №77 від 20.08.2014 про визнання безпідставною видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 на ім`я ОСОБА_1 , а також вилучення зазначеного посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова (22682715; вул. Дизельна, буд.8, м. Харків, 61036) поновити ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) виплату основної та додаткової пенсій відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відмовлено у задоволенні позовних вимог в іншій частині.
Другий відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 року по справі № 820/18818/14 в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статус осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України про визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що Рішенням Тимчасової комісії по перевірці правильності видачі посвідчень «Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» ОСОБА_1 підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії (протокол від 29.05.1997 року № 83/1). За результатами перевірки Державної фінансової інспекції справа ОСОБА_1 переглядалась обласною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На запити Держфінініспекції були отримані відповіді з військових комісаріатів Фрунзенського та Комінтернівського районів м. Харкова, якими не підтверджено направлення ОСОБА_1 на збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З посиланням на довідку Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 01.08.2012 року у документах військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 не значиться. Листом Державної служби з мобілізації і призову на військову службу Азербайджанської Республіки на запит Держфінінспекції повідомлено про те, що ОСОБА_1 у 1987 році на учбові збори не призивався. З огляду на викладене обласною комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було ініційовано направлення особової справи ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України, якою, у свою чергу, було прийнято рішення про не підтвердження факту виконання позивачем робіт у зоні відчуження та визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Враховуючи вищенаведене, вважає рішення Комісії, оформлене протоколом № 77 від 20.08.2014 року, правомірним та не вбачає підстав для його скасування.
Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до військового квитка НОМЕР_3 та довідки військової частини № НОМЕР_2 від 29.07.1987 року за № 1984, позивач під час проходження військової служби у 1987 році приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а саме з 28 травня 1987 року по 29 липня 1987 року в селі Оране Іванківського району Київської області у складі військової частини № 74161, в 30-ти кілометровій зоні від Чорнобильської АЕС (а.с. 7, 12-17).
Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку з хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС від 11 квітня 1991 року № 1977, довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого № 001837 від 21.10.2009 року та довідки до акту огляду МСЕК № 021809 від 21.10.2009 року, позивачу встановлено 2 групу інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесено ОСОБА_1 до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 8-9).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та 08 лютого 2007 року Харківською обласною державною адміністрацією видано посвідчення категорії 1 серії НОМЕР_4 , яке було перереєстроване, що підтверджується штампом в посвідченні та вкладкою № НОМЕР_5 від 02 листопада 2009 року, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 11).
20 серпня 2014 року Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС прийнято рішення у формі протоколу № 77 у відношенні ОСОБА_1 , яким не підтверджено факт виконання ним робіт у зоні відчуження та зазначено про вилучення посвідчення з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування (а.с. 6).
Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 166706 від 22.10.2014 року позивачу призначено отримання пенсії по інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 84).
Не погодившись з рішенням Комісії про визнання безпідставною видачі позивачеві посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та необхідності вилучення цього посвідчення, а також з діями Департаменту соцзахисту ХОДА щодо виконання вказаного рішення та вилучення посвідчення, діями УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова щодо припинення виплати позивачеві пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про оскарження вищевказаних рішення та дій відповідачів, зобов`язання УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова поновити виплату позивачеві основної та додаткової пенсій відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Задовольняючи позовні вимоги про скасування рішення Комісії та про зобов`язання УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова поновити виплату позивачеві основної та додаткової пенсій відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд першої інстанції виходив з того, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС було видано позивачеві обґрунтовано, на підставі належного пакету документів, а відтак, не підлягає вилученню як видане безпідставно.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Департаменту соцзахисту ХОДА щодо виконання рішення Комісії, а також вилучення зазначеного посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, визнання протиправними дій УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки такі дії були вчинені другим та третім відповідачами на виконання розпорядження вищестоящого органу.
Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статус осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України про визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вищезазначеної частини позовних вимог, з огляду на таке.
Відповідно до статті 9 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнаються: 1)учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 вказаного Закону визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якими вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Статтею 14 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.
Так, до 1 категорії осіб відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (ст.ст. 10, 11 та ч. 3 ст. 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.
Відповідно до ст. 15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Як встановлено статтею 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року (далі по тексту Порядок № 51), видача посвідчень провадиться, зокрема, потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.
Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту); інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.
Слід вказати, що наявність перелічених даною нормою документів перевіряється відповідною комісією під час видачі посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто, відсутність певного документу матиме наслідком відсутність підстав для видачі зазначеного посвідчення. Крім того, підстави для видачі посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є альтернативними.
У відповідності до п.12 Порядку № 51 спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.
У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачем для видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС надавались копія довідки військової частини № НОМЕР_2 про оплату праці в зоні відчуження, копії військового квитка та довідки МСЕК (а.с.27).
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 з відміткою командира в/ч НОМЕР_2 позивач з 27.05.1987 року по 28.07.1987 року брав участь в ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.16), проходив учбові збори протягом 64 днів у 1987 році у військовій частині № НОМЕР_2 за посадовою кваліфікацією «військовий будівельник» (а.с.14).
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 29.07.1987 року ОСОБА_1 за період з 28.05.1987 року по 29.07.1987 року отримав заробітну плату в розмірі 1218 рублів 98 коп., у т.ч. за червень 588 рублів 81 4коп., за липень 630 рублів 17 коп. (а.с.7).
Експертним висновком Харківської міжвідомчої експертної ради від 11.04.1991 року № 1977 підтверджено наявність зв`язку між захворюванням позивача із дією іонізуючого випромінювання та шкідливих факторів при виконанні праці по ліквідації наслідків на ЧАЕС (а.с.8).
Також судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до довідки Центрального архіву МО РФ від 01.08.2012 року № 4/96302 підтверджено знаходження в/ч 74161 у 1986-1989 роках в с. Оране, Іванківського району, Київської області.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачеві було обґрунтовано видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії на підставі належних документів, передбачених п.10 Порядку № 51.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення про безпідставність видачі позивачеві посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС було прийнято Комісією у зв`язку з не підтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження.
У свою чергу, такого висновку Комісія дійшла за результатами розгляду матеріалів перевірки Державною фінансовою інспекцією в Харківської області, якою було направлено запити щодо підтвердження факту призову позивача на військові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Так, другий відповідач в обґрунтування правомірності рішення Комісії від 20.08.2014 року послався на те, що Комінтернівським та Фрунзенським райвійськкоматами на запити, надіслані Державною фінансовою інспекцією, було надано відповіді, якими не підтверджено направлення позивача на військові збори у 1987 році. Також, відповідачі в обґрунтування доводів про безпідставність видачі позивачеві посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС посилаються на те, що згідно з довідкою Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації у документах військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 не значиться. Крім того, відповідачі з посиланням на лист Державної служби по мобілізації та призову на військову службу Азербайджанської Республіки вказують, що за документами Бардинського районного відділу Держслужби ОСОБА_1 у 1987 році на учбові збори не призивався.
Між тим, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що військовий квиток ОСОБА_1 , у якому наявний запис про участь позивача з 27.05.1987 року по 28.07.1987 року у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вчинений безпосередньо начальником військової частини НОМЕР_2 . При цьому, ані експертний висновок Харківської міжвідомчої експертної ради від 10.04.1991 року, яким підтверджено зв`язок захворювання позивача із виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ані довідка військової частини від 29.07.1987 року № 1984 про заробітну плату позивача за роботу в зоні відчуження, на підставі яких позивачеві було видано посвідчення, не були визнані недійсними.
Слід відмітити, що факт виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджено не лише вищевказаними документами, а й карткою обліку доз радіоактивного випромінення, згідно з якою ОСОБА_1 за період з 01.06.1987 року по 27.07.1987 року отримав дозу 09,300 рентгенів (а.с.75), а також довідками МСЕК від 14.11.1997 року, 16.10.2000 року, 15.09.2003 року, 12.10.2006 року (а.с.100, 101, 102, 104).
При цьому, з приводу посилань відповідачів на відомості Комінтернівського та Фрунзенського військкоматів м. Харкова, відповідно до яких ОСОБА_1 на військові збори ними не направлявся, колегія суддів зауважує, що у спірний період з 27.05.1987 року по 28.07.1987 року позивач перебував на обліку у військового комісаріату м. Барда Азербайджанської РСР, з якого був знятий лише 28.08.1987 року, про що свідчать записи у військовому квитку (а.с.16), а відтак, не міг бути направленим на військові збори військовими комісаріатами м. Харкова.
Щодо посилань відповідачів на архівні довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації та тверджень про відсутність у вказаній архівній установі даних, які б підтверджували ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році у складі військової частини НОМЕР_2 , колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з довідок ЦАМО РФ від 28.06.2007 року № 4/99824 та від 01.08.2012 року № 4/96302 (а.с.108, 120), військова частина НОМЕР_2 у 1986-1987 роках дислокувалась у с. Оране Іванківського району Київської області та наявна у Переліку військових частин, установ, підприємств і організацій Збройних Сил СРСР, особовий склад яких брав участь у роботах (виконував службові обов`язки) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1990 роках.
Також, у довідках зазначено, що у документах військової частини НОМЕР_2 , що частково наявні на зберіганні у ЦАМО РФ (іменний список учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за 1986-1989 роки) ОСОБА_1 не значиться. Крім того, ЦАМО РФ вказано, що інші документи військової частини НОМЕР_2 за 1987 рік на зберігання не надходили і відомостей щодо їх місцезнаходження архів не має, тому підтвердити службу ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 немає можливості.
Між тим, згідно з довідкою Архіву штаба Московського військового округу, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.73), за інформацією останнього командира військової частини НОМЕР_6 документи цієї військової частини були заражені, запаковані у чорний мішок і здані в оперативну групу КВО.
Вищевказаним пояснюється відсутність повного обсягу документів у ЦАМО РФ, однак, незабезпечення збереження первинних документів військової частини, де знаходився на військових зборах позивач, за умови наявності інших доказів його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не може свідчити про правомірність позбавлення позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що Законом № 769-ХІІ та Порядком № 51, які регулюють питання надання громадянам статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не передбачено повноважень органів Державної фінансової інспекції щодо проведення перевірки вказаних питань.
У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В ході розгляду справи перший відповідач, як суб`єкт владних повноважень, правомірності прийнятого ним рішення належним чином не довів.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що перший відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення, оформленого протоколом №77 від 20.08.2014 р. про визнання безпідставною видачу посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 на ім`я ОСОБА_1 , а також вилучення зазначеного посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, без дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даного рішення.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2015р. по справі № 820/18818/14 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Калитка О.М.