Справа № 810/725/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року 810/725/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Відділу реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції

про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Відділу реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії.

У зв?язку з клопотанням позивача у справі та нез'явленням в судове засідання, належним чином повідомленого, представника відповідача у справі, - справа слухалась судом в порядку письмового провадження.

Зміст позову складають позовні вимоги - зобов?язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2, вчиненого виконавчим комітетом Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області 19.06.2013 актовий запис №7, змінивши прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» та у зв?язку з цим видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_3. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує змістом рішення суду, яким встановлено факт батьківства ОСОБА_4 відносно його сина ОСОБА_2.

Відповідач, суб?єкт владних повноважень, будучи повідомлений належним чином про час та дату судового засідання був належним чином повідомлений, - в судове засідання не з?явився і про причини нез?явлення суд не повідомив. Також відповідачем не було надіслано ніяких пояснень щодо заявленого проти його дій позову. Таким чином суд констатує повне ігнорування відповідачем вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність дій по з?ясуванню судом обставин адміністративного спору, який виник між сторонами справи. Такі дії відповідача суперечать принципам добросовісності та обґрунтованості управлінської діяльності відповідача, закріпленими в ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України і разом з тим, враховуючи норми ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, тим приводять суд до висновку про фактичне визнання відповідачем позову.

Дослідивши обставини справи, які складають документи подані позивачем, суд встановив наступне.

Позивачка з 2011 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 помер. 26 травня 2013 року від спільного проживання з ОСОБА_4 у позивачки народився син ОСОБА_2, запис про народження сина в Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем «ОСОБА_1», а по-батькові за іменем його батька - «ОСОБА_2».

Оскільки, в позасудовому порядку позивачка була позбавлена можливості записати померлого ОСОБА_4 батьком дитини, - вона звернулася до суду з заявою про встановленням факту батьківства.

За наслідками розгляду заяви позивачки Вишгородським районним судом Київської області виніс постанову від 22 вересня 2014 року, яким заява позивачки була задоволена та встановлено факт батьківства ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року відносно сина - ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого виконавчим комітетом Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області 19.06.2013р. актовий запис №7. Рішення суду набрало законної сили.

В порядку виконання рішення суду, позивачка звернулась 30.09.2014 до відповідача з заявою в якій просила внести до актового запису про народження №7, складеного 26.05.2013 зміни, а саме: внести відомості про батька «ОСОБА_4», ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України».

Відповідач відмовив позивачці листом від 15.01.2015 №03.2-29/138, в якому зазначив, що рішення суду про визнання батьківства не містить вказівку на те, які конкретно зміни потрібно внести до актового запису про народження ОСОБА_4 При цьому відповідач у відмові посилається як на правову підставу на норму п.2.13.1 Р.ІІ Правил про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України, - на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України, - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст.134 Сімейного кодексу України, - на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Системний аналіз зазначених норм приводить суд до висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту батьківства є достатнім юридичним фактом для вчинення відповідачем відповідних реєстраційних дій, зокрема, - внесення запису щодо батька дитини.

Щодо норми п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила внесення змін до актових записів), на яку відповідач посилається у листі-відмові як на правову підставу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

П.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів передбачено, що: «Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану».

Дана норма передбачає розширені вимоги до судового рішення, яке може бути підставою для внесення змін до актового запису про народження щодо батьківства відносно зазначених вище норм Сімейного кодексу України, тобто - не відповідає нормативному акту вищої юридичної сили.

Відповідно до ч.1 та 4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Окрім того, п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів передбачено вимоги до змісту судового рішення, що суперечить статті 19 Конституції України в частині недопущення перебирання державними органами на себе повноважень, які безпосередньо не передбачені законами для таких органів.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що неврегульованість нормативними актами деяких питань виконання судових рішень органами державної влади не може бути підставою для обмеження особи у реалізації її цивільних прав, в тому числі - і права на реєстрацію особи у актах громадянського стану з врахуванням волевиявлення такої особи.

За таких умов суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов?язання внести зміни до актового запису.

Однак суд не може задовольнити позовну вимогу щодо зобов?язання відповідача видати позивачу нове свідоцтво, оскільки, така позовна вимога є передчасною - заява позивача від 30.09.2014, невиконання якої є предметом позову, не містить клопотання про видачу нового свідоцтва. Відтак відповідач не мав правових підстав на момент звернення позивача до суду з даним позовом видавати позивачу нове свідоцтво.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Зобов?язати Відділ реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції на підставі рішення Вишгородського районного суду від 22.08.2014 р., яким встановлено факт батьківства ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. відносно його сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2, вчиненого виконавчим комітетом Тайкурівської сільської ради Рівненського району Рівненської області 19.06.2013р. актовий запис №7, змінивши прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.