Справа № 815/6149/14
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/6149/14

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 р.

м.Одеса

Справа № 815/6149/14

Категорія: 8.2.3

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого – судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2014 року Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп», в якому, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 83 154,82 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що з 11.11.1996 року Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Укрпівдендіпроводгосп» знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області за №311. За відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом по податку на додану вартість, яка виникла внаслідок самостійно визначеного податкового зобов’язання в звітній податковій декларації за серпень 2014 року у розмірі 62 964 грн. та сума пені, яка підлягає стягненню в період до 30.09.2014 року у розмірі 20 190,82 грн. У зв'язку з несплатою підприємством заборгованості ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було винесено податкову вимогу №68-15 від 01.06.2013 року на суму 98 875, 57 грн. Однак, до теперішнього часу заборгованість у сумі 306 028,07 грн. відповідачем не погашена.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Укрпівдендіпроводгосп» подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позову ДПІ відмовити.

17 квітня 2015 року від відповідача до апеляційного суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копій платіжних доручень, що підтверджують сплату Державним регіональним проектно-вишукувальним інститутом «Укрпівдендіпроводгосп» податкового боргу у період з 28 листопада 2014 року по 21 квітня 2015 року.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження в зв’язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, згідно п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 11.11.1996 року ТОВ Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Укрпівдендіпроводгосп» знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області за №311.

Задовольняючи подання ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; крім того, п. 36.5. ст. 36 ПК України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідальність несе платник податків, крім випадків визначених цим Кодексом.

Згідно п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 16.1.3, 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 59.1, 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було винесено податкову вимогу №68-15 від 01.06.2013 року на суму 98 875, 57 грн., яку вручено головному бухгалтеру 02.06.2013 року ДРПВІ «Укрпівдендіпроводгосп» (а.с. 31).

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом правильно враховано, що вказана вище податкова вимога відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалася, а тому вона є чинною та підлягає виконанню.

Відповідно до п. 20.1.28 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 102.4 ст.102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Укрпівдендіпроводгосп» вже сплатив податковий борг, оскільки апеляційна інстанція перевіряє правильність та законність прийняття рішення судом першої інстанції на час прийняття оскаржуваного рішення. З наданих відповідачем платіжних доручень вбачається, що сплата податкового боргу з ПДВ була здійснена у період з 28 листопада 2014 року по 21 квітня 2015 року. При цьому 6 500 грн. були сплачені до прийняття судом оскаржуваного рішення, а решта суми ПДВ - у період з 27 березня 2015 року по 21 квітня 2015 року. Колегія суддів виходить з того, що про існування платіжних доручень №1248 від 28 листопада 2014 року та №1256 від 1 грудня 2014 року на загальну суму 6500 грн. суд першої інстанції підчас прийняття постанови від 05 грудня 2014 року відповідачем повідомлений не був, а решта суми була сплачена вже після прийняття оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію апеляційному суду довів та обґрунтував.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного регіонального проектно-вишукувального інституту «Укрпівдендіпроводгосп» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року – без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов