Справа № 309/4276/14-а
Суддя: Волощук О. Я.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/4276/14-а
Провадження № 2-а/309/1/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2015 р. м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого Волощук О.Я

при секретарі Галай В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Іляшкович Н.В.

треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_4

представника третьої особи без самостійних вимог: ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за позовом

ОСОБА_1

до виконавчого комітету Хустської міської ради ,

треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4,

ОСОБА_4,

про визнання дій виконавчого комітету Хустської міської ради протиправними та

зобов»язання вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Хустської міської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_4 про визнання дій виконавчого комітету Хустської міської ради протиправними та зобов»язання вчинення певних дій .

В обґрунтування позову зазначила про те, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 13.03.2014 року /справа №309/960/13-ц/ визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Хустської міської ради №279 від 18.05.2010 року в частині затвердження матеріалів приватизації житла ОСОБА_6, ОСОБА_7, визнано незаконним та скасоване свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 27.05.2010 року щодо ОСОБА_8, ОСОБА_7.

1/2 частини квартири АДРЕСА_1 повернулась у комунальну власність Хустської міської ради. Позивачка вказує, що у рішенні Хустського районного суду від 13.03.2014 року та ухвалі Апеляційного суду Закарпатської області від 12.06.2014 року встановлено та доведено, що ОСОБА_1 з листопада 1995 року правомірно проживає у АДРЕСА_1. 14 вересня 2005 року проведено реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у даній квартирі, 20 років позивачка постійно проживає у АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 не скористалася правом на безоплатну приватизацію частини вказаної квартири, позивачка звернулася до Хустської міської ради із заявою та проханням прийняти рішення про оформлення та передачу їй у приватну власність 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність, по 1/4 частин, якої належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4

Всі необхідні витрати пов'язані з приватизацією 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 позивачка зобов'язувалася оплатити у визначеному Хустською міською радою розмірі та строки.

Позивачка вважає відповідь Хустської міської ради незаконною, та такою, що порушує права позивачки та законні інтереси. З невідомих причин, міська рада упереджено, однобоко захищає права особи, яка вже взяла участь у безоплатній приватизації, і водночас не захищає права позивачки, як особи, яка близько 20 років проживає у квартирі та несе витрати по утриманню квартири та сплаті комунальних платежів.

Позивачка просить суд визнати дії виконавчого комітету Хустської міської ради з приводу відмови у розгляді та задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.08.2014 року протиправними. Зобов'язати виконавчий комітет Хустської міської ради винести заяву ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_1 на розгляд виконкому та прийняти рішення по суті заявлених ОСОБА_1 вимог, відображених у поданій нею заяві від 01.08.2014 року.

Судом було залучено в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, представник позивачки ОСОБА_2 підтримали позов, просили його задоволити.

Представник відповідача виконавчого комітету Хустської міської ради Іляшкович Н.В. позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Суду пояснила, що ОСОБА_1, мешканка АДРЕСА_1 звернулася до виконавчого комітету Хустської міської ради із заявою про передачу їй у приватну власність 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, як такої, що повернулася до державного житлового фонду відповідно до рішення Хустського районного суду від 13.03.2014 р.

На подану заяву структурним підрозділом виконавчого комітету Хустської міської ради заявниці надано відповідь про те, що її заява не підлягає до задоволення по ряду причин.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 12.03.2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12.06.2014р., визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Хустської міської ради №279 від 18.05.2010 року в частині затвердження матеріалів приватизації житла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 27.05.2010р. щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Крім того, судами двох інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 14.09.2005 року зареєстрована та фактично проживає у АДРЕСА_1. Однак правовий статус 1/2 житлової квартири АДРЕСА_2 право власності на яку, згідно рішення суду, втратили ОСОБА_8 (1/4) та ОСОБА_6 (1/4) судами двох інстанцій не визначено. Частина майна фактично повинна повернутись у комунальну власність Хустської міської ради з подальшим її відновленням на балансі КП «ЖЕК №2». Однак, рішенням Хустського районного суду від 13.03.2014 року не здійснено розподіл спірного майна, а отже не встановлено об'єкт, що підлягає поверненню до комунальної власності та унеможливлює відновлення його на балансі КП «ЖЕК №2»

Загальна площа спірної квартири становить 75,2 м. кв., значить 1/4 її частина становитиме 18.8 м. кв. Отже, заявниці було роз'яснено, що, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 не в повній мірі реалізували своє право на приватизацію державного житлового фонду з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю та рекомендовано узгодити оформлення права спільної сумісної власності на спірне житлове приміщення з іншими його співвласниками (користувачами) у рівних частках.

Основним квартиронаймачем житлової квартири АДРЕСА_3 зазначений ОСОБА_4 До заяви ОСОБА_1 не було додано жодного документу, який би підтверджував її одноособове право на приватизацію 1/2 частини житлової квартири.

Виконавчий комітет Хустської міської ради на думку представника відповідача Іляшкович Н.В. під час розгляду заяви ОСОБА_1 у повній відповідності із нормами чинного законодавства діяв у інтересах усіх зацікавлених сторін, а не окремих осіб. Право на житло позивача жодним чином не порушено або не обмежено. Вимога про передачу їй у власність 1/2 частини житлової квартири по АДРЕСА_1 у м.Хуст не може бути задоволена, оскільки суперечить принципам житлового законодавства.

У поданій позовній заяві не наведено жодного обґрунтування, у чому саме проявляються протиправні дії виконавчого комітету Хустської міської ради. Посилання позивача базуються на загальних поняттях конституційного права громадян на житло, однак не наведено жодного доказу, що Хустською міською радою таке право позивача порушено або обмежено.

Представник відповідача Іляшкович Н.В. просила відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 позов підтримав, просив його задоволити. Суду пояснив, що його дружина ОСОБА_1 проживає разом із ним 20 років у спірній квартирі і має всі правові підстави для приватизації частини квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 , його представник ОСОБА_5 позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову.

Представник ОСОБА_5 суду пояснила про те, що ніякого підтвердження про прийняття рішення Хустською міською радою по заяві гр. ОСОБА_1 немає, ніякої відмови виконавчого комітету Хустської міськради у задоволенні заяви ОСОБА_1 немає, рішення по заяві не приймалось. Як вбачається з листа Хустської міської ради, що виконавчий комітет за тих обставин та матеріалів наданих позивачкою не міг прийняти відповідне рішення, так як воно порушувало інтереси та права інших осіб, які є співвласниками даної житлової квартири та залишились співвласниками відповідно до рішення Хустського районного суду від 12.03.2014 р. Позивачка не надала всіх належних документів, які дозволили б Хустській міській раді розглянути її заяву, і для того щоб дане питання взагалі могло розглядатись. Також Хустською міською радою було зазначено, що крім документів, пред'явлених позивачкою обов'язково повинна бути додано заява - згода основного квартиронаймача, однак такої заяви ОСОБА_1 не надала.

Крім того, за рішенням Хустського районного суду від 12.03.2014 року, на яке посилаються всі сторони, було скасовано частково свідоцтво про право власності і, відповідно, частки житлової квартири у розмірі 1/2 залишились не у власності приватних осіб, і фактично не були передані у розпорядження Хустської міської ради.

Позивачка ОСОБА_1 не має права на 1/2 частку житлової квартири, бо це буде порушувати права та інтереси інших осіб, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_4 бо вони є співвласниками даної житлової квартири. Також слушним є роз'яснення Хустської міської ради про право до приватизацію квартири, так як відповідно до санітарних норм кожна особа має право на приватизацію 21 м.? житлової площі.

Крім того, є четверта особа, що звернулась до виконавчого комітету Хустської міської ради із заявою і яка претендує на приватизацію даної житлової квартири, а саме дочка ОСОБА_4 (мол.) - ОСОБА_7, якій Хустською міською радою було надіслано лист і роз'яснено, що питання про приватизацію, а саме про право спільної сумісної часткової власності на житлову квартиру вона повинна узгодити із співвласниками. Тому, виходячи із вищезазначеного, Хустська міська рада не мала достатніх доказів та документів для прийняття будь - якого рішення по суті приватизації житлової квартири за адресою м Хуст, АДРЕСА_1. Позивачка повинна вчинити ряд дій, додати докази для того, щоб Хустська міська рада могла прийняти рішення по суті.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 12.03.2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12.06.2014р., визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Хустської міської ради №279 від 18.05.2010 року в частині затвердження матеріалів приватизації житла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 27.05.2010р. щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Крім того, встановлено, що виконкомом Хустської міської ради правомірно 03.08.2005 року правомірно прийнято рішення №709 щодо реєстрації ОСОБА_1 у квартирі її чоловіка.

Позивачка звернулася до Хустської міської ради із заявою та проханням прийняти рішення про оформлення та передачу їй, ОСОБА_1 у приватну власність 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність, по 1/4 частин, якої належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4

Статтею 5 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до ст.18 Житлового кодексу Української РСР управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

На подану заяву структурним підрозділом виконавчого комітету Хустської міської ради заявниці надано відповідь про те, що її заява не підлягає до задоволення по ряду причин.

Суд не погоджується з такою відмовою відповідача виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Оскільки позивачка не скористалася правом на безоплатну приватизацію частини квартири, то звернулася до Хустської міської ради із заявою та проханням прийняти рішення про оформлення та передачу їй ОСОБА_1 у приватну власність 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність, по 1/4 частин, якої належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом його відчуження на користь громадян України у спосіб безоплатної передачі їм квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідачем не прийнято рішення щодо вирішення заяви ОСОБА_1

За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60 КАС України, Законом України «Про місцеве самоврядування», ст.ст.2,5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії виконавчого комітету Хустської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 01 серпня 2014 року незаконними.

Зобов»язати виконавчий комітет Хустської міської ради винести заяву ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_4 про реалізацію права на приватизацію квартири на розгляд чергового виконкому Хустської міської ради .

В іншій частині позову-відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Волощук О.Я.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду Волощук О.Я.