Справа № 817/415/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"23" квітня 2015 р. Справа № 817/415/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" березня 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сарненському районі Рівненської області про стягнення витрат ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року відмовлено управлінню Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі у задоволенні позову про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сарненському районі Рівненської області допомоги на поховання сім'ї померлого пенсіонера за грудень 2014 року в розмірі 264,12 грн.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та не узгоджується з розробленим на підставі цього Закону Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України витрат, пов"язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв"язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сарненському районі відмовилося взяти до відшкодування кошти, виплачені управлінням Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі на виплату допомоги на поховання сім'ї померлого пенсіонера ОСОБА_5 за грудень 2014 року в сумі 264,12 грн., що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення зазначеної суми в судовому порядку.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову дійшов висновків про те, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сарненському районі правомірно не взято до відшкодування зазначені виплати, а тому підстави для їх стягнення відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Так, статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Пунктом 5 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції чинній на час відповідних правовідносин) встановлено обов'язок Фонду співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому такий страховик має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Також, відповідно до пункту 9 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (в редакції чинній на час відповідних правовідносин) у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Зокрема, п.2.2 Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України №606 від 15.11.2005, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.12.2005 за № 1455/11735 (далі - Інструкція №606), для розгляду причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом до МСЕК направляються відповідні документи постраждалих, у яких при житті було встановлено професійне захворювання (отруєння), трудове каліцтво, що спричинило стійку втрату професійної працездатності та померлих після вступу в дію Закону України "Про охорону праці".

Пунктом 2.4 Інструкції №606 визначено перелік документів на підставі яких проводиться розгляд питання про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом.

Відповідно до п.2.10 Інструкції №606, висновок про наявність або відсутність причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом оформляється довідкою у трьох примірниках, що використовується МСЕК за формою, що затверджується МОЗ України.

Окрім того, на необхідність встановлення причинного зв'язку між смертю та отриманою травмою вказано в п.6.1.6 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду ССНВ України 27.04.07 р. № 24, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.06.07 р. № 715/13982 та п.20 пп. "в" Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв'язку з гострою серцевою недостатністю внаслідок дисметаболічної кардіоміопатії (а.с.24). Зі змісту п.10 фельдшерської довідки про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 за №22 не встановлено перебування ОСОБА_5 (при житті) під наглядом лікаря у зв'язку із захворюванням, яке стало основною причиною смерті (а.с.24 зі звороту).

Так само, управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі не надано доказів (відповідних висновків медичних закладів) про причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (а.с.32).

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача допомоги на поховання сім'ї померлого пенсіонера - ОСОБА_5 за грудень 2014 року на суму 264,12 грн., оскільки не встановлено наявності причинного зв'язку смерті ОСОБА_5 з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією з даного питання, викладеною Верховним Судом України у постанові від 30.10.2012 року по справі №21-228а12, яка в силу положень ч.1 ст.244-2 КАС України, є обов'язковою для застосування всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та врахування судом при вирішенні адміністративної справи. Такий висновок має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "11" березня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Управління Пенсійного Фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області вул. 1-го Травня, 1-А,смт. Рокитне,Рокитнівський район, Рівненська область,34200

3- відповідачу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сарненському районі Рівненської області вул.Демократична, 46,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500

- ,