Справа № 805/1245/15-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. Справа № 805/1245/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

12 год. 50 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, м. Костянтинівка

до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про визнання незаконною та скасування вимоги від 10 лютого 2015 року № Ф 156/05-14-25-13-9

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 заявив позов до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги від 10 лютого 2015 року № Ф 156/05-14-25-13-9 про сплату боргу (недоїмки) на суму 10224 грн. 24 коп.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається те, що отримує пенсію за віком та зареєстрований як фізична особа-підприємець, обравши спрощену систему оподаткування. З посиланням на статтю 4 Закону України «Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», позивач вважає, що він є звільненим від сплати єдиного внеску за себе, внаслідок чого вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску є неправомірною. У заяві від 21 квітня 2015 року позивач просив суд розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідач у письмових запереченнях проти позовних вимог заперечує, вважає, що право на звільнення від обов'язкової сплати єдиного соціального внеску, здійснюючи діяльність на спрощеній системі оподаткування, у позивача виникне тільки по досягненню пенсійного віку, тобто 60 років, посилаючись, зокрема, на статтю 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, до досягнення ним 60-річного віку, внаслідок чого права право на звільнення від обов'язкової сплати єдиного соціального внеску, на думку відповідача, позивач не має, а отже спірна вимога прийнята правомірно. Відповідач у заяві від 21 квітня 2015 року просив розглянути справу без участі представника.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 6 лютого 2004 року. Перебуває на обліку як страхувальник, який обрав спрощену систему оподаткування, отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 6 жовтня 2011 року. Дані обставини не є спірними між сторонами.

Відповідач у письмових запереченнях зазначає, що відповідно до частини 11 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ (надалі - Закон № 2464), який набрав чинності з 1 січня 2011 року, сплата єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування, здійснюється у розмірі 34,7% на суми, що визначаються такими платниками самостійно, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страховою внеску за кожну особу. Єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, сплачується не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний рік. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм податкового кодексу України» від 7 липня 2011 року № 3609, який набрав чинності з 6 серпня 2011 року, фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. У відповідності до частини 4 статті 4 Закону Україні «Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції Закону України від 7 липня 2011 року № 3609-VІ) фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, в тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують у відповідності до закону пенсію або соціальну допомогу. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058) пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. Статтею 9 Закону № 1058 передбачені наступні види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання; пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Умови призначення пенсії визначені статтею 26 Закону № 1058, а саме - особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявного і страхового стажу не менше 15 років. У зв'язку із тим, що заявник отримує пенсію, призначену на пільгових умовах і йому не виповнилось 60 років, тому він не є пенсіонером за віком у розумінні статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

10 лютого 2015 року відповідачем була прийнята вимога про сплату недоїмки № Ф 156/05-14-25-13-9, відповідно до якої станом на 1 лютого 2015 року у позивача існує заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 10224 грн. 24 коп. З облікової картки позивача, наданої суду відповідачем, вбачається, що у позивача недоїмка виникла за період з жовтня 2013 року по січень 2015 року включно.

За спірні періоди позивач перебував на спрощеній системі оподаткування як фізична особа-підприємець згідно зі свідоцтвом платника єдиного податку серії Б № 597976. Дана обставина не є спірною між сторонами.

Пункт 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (надалі - Закон № 2464) визначає, як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичну особу - підприємця, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Частиною 4 статті 4 Закону № 2464, зі змінами внесеними Законом України від 07.07.2011 року № 3609-VI визначено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон N 796-XII).

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" з наступними змінами (далі - Закон N 1788-XII) та Законом № 1058-IV з наступними змінами. Право чоловіків на пенсію за віком, що було передбачене частиною першою статті 12 Закону N 1788-XII та частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пов'язується, зокрема, з досягненням 60 років. Пунктом першим частини першої статті 9 Закону № 1058-IV передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону № 796-XII, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15 Закону № 1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-XII або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом. Статтею 2 Закону № 1788-XII (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) передбачено такі види пенсій: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є ФОП, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. За приписами частини четвертої статті 4 зазначеного Закону (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом № 3609-VI, які набрали чинності 6 серпня 2011 року), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Статтею 26 Закону № 1058-IV та статтею 12 Закону № 1788-XII для громадян України встановлений загальний пенсійний вік, з настанням якого вони можуть претендувати на виплату пенсії за віком (зокрема для чоловіків він становить 60 років). Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV.

У зв'язку з викладеним особи, яким призначені пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком, і це відповідає Прикінцевим положенням Закону № 1058-IV. Таким чином, ФОП, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону N 2464-VI, проте не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Вищенаведений правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 15 квітня 2014 року № 21-25а14.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Оскільки позивач станом на час виникнення спірних відносин є пенсіонером за віком та фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, суд приходить до висновку про те, що він не зобов'язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, передбачений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та прийняття стосовно позивача вимоги від 10 лютого 2015 року щодо сплати недоїмки з єдиного внеску є неправомірним, отже дана вимога підлягає визнанню незаконною та скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги від 10 лютого 2015 року № Ф 156/05-14-25-13-9 про сплату боргу (недоїмки) на суму 10224 грн. 24 коп. задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати вимогу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 10 лютого 2015 року № Ф 156/05-14-25-13-9 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 10224 грн. 24 коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 21 квітня 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Суддя Смагар С.В.