Справа № 820/3532/15
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 квітня 2015 р. № 820/3532/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Державна податкова інспекція у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з розрахункових рахунків, відкритих відповідачем заборгованість у сумі 13804,75 грн. в рахунок погашення його податкового боргу на користь державного бюджету.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що податковим органом було проведено перевірки відповідача, за результатами яких податковим органом сформовано та направлено відповідачу податкові повідомлення-рішення № від 17.03.2015 року, № від 17.03.2015 року та № від 04.11.2014 року. Крім того, 06.05.2014 року контролюючим органом було сформовано та направлено податкову вимогу № 135-25 відповідачу, однак борг сплачено не було. У зв'язку з тим, що податковий борг відповідачем не сплачено, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання 22.04.2015 року представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, Казенне підприємство "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод", письмових заперечень до суду не надав, в судове засідання, призначене на 22.04.2015 року не прибув, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Враховуючи, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всі наявні та допустимі докази суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вказує, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкові.

Відповідно до пункту 7 статті 288 Податкового кодексу податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У пункті 2 статті 286 Податкового кодексу зазначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 3 ст. 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене в податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Також, відповідачем подану до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за 3-10 місяці 2014 року.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 ст. 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, визначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачем 06.03.2015 року подано до контролюючого органу податкову декларацію плати за землю.

Крім того, 19.02.2015 року Державною податковою інспекцією у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено камеральну перевірку податкової звітності відповідача з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт 189/15/08326540.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.03.2015 року № та № .

Також, 23.10.2014 року позивачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Авангард" за період травень-червень 2014 року.

На підставі вказаного акту перевірки від 23.10.2014 року № 2003/22/08326540 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.11.2014 року № .

Доказів, оскарження чи відкликання, чи скасування вказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем не надано.

Приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з непогашенням відповідачем суми податкового зобов'язання протягом граничного строку її сплати, контролюючим органом винесено та направлено Казенному підприємству "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" податкову вимогу форми "Ю" №132-25 від 06.05.2014 року, яку було направлено та вручено відповідачу.

Доказів оскарження та скасування чи відкликання даної вимоги відповідачем не надано, отже є чинною на час розгляду справи.

Відтак, зважаючи на положення п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, якими передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги, зазначені податкові вимоги не втратили юридичної сили, а тому у контролюючого органу не виникло обов'язку повторного надіслання податкових вимог платнику податків.

Однак відповідачем борг сплачено не було та станом на день розгляду справи загальна сума заборгованості перед бюджетом відповідачем добровільно в повному обсязі сплачена не була та складає 13804,75 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідачем на підставі вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не було надано доказів відсутності суми заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості у загальному розмірі 13804,75 грн.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків, відкритих у банках платника Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" (63404, Харківська область, Зміївський район, м.Зміїв, вул. Зміївська, б.29, код 08326540) податковий борг у загальному розмірі 13804 (тринадцять тисяч вісімсот чотири) грн 75 коп.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Чудних