Справа № 810/7185/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7185/14 Головуючий у 1-й інстанції:Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватної науково-дослідноої та комерційно-консультативної фірми «Конкорд-Гей» до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом проведено камеральну перевірку звітності податкових декларацій з податку на прибуток за звітний податковий період 2012 р., 2013 р. За результатами перевірки складено акт.

За результатами зазначеної перевірки встановлено, що позивач порушив терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі чого Васильківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.08.2014 р, як наслідок зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 20 % від грошового зобов'язання у сумі 14850,23 грн. за платежем податок на прибуток підприємств.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями та діями податкового органу, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому просив суд визнати такі дії протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства на підставі ст. 126 ПК України за затримку на 62 календарних дні сплати грошового зобов'язання в розмірі 74251,15 грн., є необґрунтованими, оскільки позивач на день строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2013 рік мав переплату податку на прибуток в розмірі 185636,00 грн., що покривало зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 117373,00 грн.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.03.2014 р. позивач подав до Васильківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області Декларацію з податку на прибуток підприємств за 2013 рік. Помилково, в складі Декларації від 03.03.2014 року не було здано додаток ЗП, де необхідно було вказати суму нарахованих авансових платежів з податку на прибуток за 2013 рік, у зв'язку з чим авансові внески з податку на прибуток в сумі 185636,00 грн. не були відображені в графі 13 Декларації - зменшення нарахованої суми податку. Податок на прибуток за звітній період позивача був відображений в Декларації від 03.03.2014 р. в сумі 11 7373,00 грн. графа 14 Декларації без урахування авансових внесків, що були фактично сплачені на момент подання Декларації від 03.03.2014 р. в сумі 185636,00 грн.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що в Декларації від 03.03.2014 р. розмір зобов'язань з податку на прибуток підприємств по результатам 2013 р. склав 117373,00 грн., що менше нарахованих та сплачених за той же період авансових внесків на 68263,00 грн., тобто, у позивача на момент здачі Декларації від 03.03.2014 р. фактично була в наявності переплата по податку на прибуток підприємств в розмірі 68263,00 грн., що підтверджується існуючими розрахунками на момент подачі Декларації від 03.03.2014 р.: 185636,00 грн. - 117373,00 грн. = 68263,00 грн.

З огляду на наявність переплат з податку на прибуток підприємств, в т.ч. по авансовим платежам, виникнення податкового боргу з податку на прибуток відбулось в наслідок помилки Позивача при заповненні Декларації від 03.03.2014 р. цьому позивач перерахував податок па прибуток підприємств на єдиний казначейський рахунок в якості авансових платежів. При цьому відповідач не зарахував суми сплачених позивачем авансових платежів в рахунок оплати податку на прибуток підприємств, хоча мав би це зробити з огляду на наступні норми законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно до п.5 ст.45 Бюджетного кодексу України, податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Абзацом другим п. 87.1 ст. 87 ПК України встановлено, що сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 57.1 ПК України передбачено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків/у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Як свідчать матеріали справи, після виявлення помилки, Позивачем була здана уточнююча Декларація від 12.05.2014 року з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, в якій вже були відображені фактичні дані: авансові внески з податку на прибуток в розмірі 185636,00 грн. (графа 13 Декларації - зменшення нарахованої суми податку), податок на прибуток від діяльності в розмірі 117373,00 грн. (графа 11 Декларації), податок на прибуток за звітній період - мінус 68263, 00 грн. (графа 14 Декларації)

За таких обставин, позивач на день строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2013 рік мав переплату податку на прибуток в розмірі 185636,00 грн., що покривало зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 117373,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що висновки податкового органу про порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства на підставі ст. 126 ПК України за затримку на 62 календарних дні сплати грошового зобов'язання в розмірі 74251,15 грн., є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення № від 26.08.2014 р. є таким, що винесено протиправно та підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.