Справа № 21-593а15
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Коротких О.А.,

суддів: Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., -

розглянувши заяву Державної податкової інспекції у Шевченківському районні Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інішейтів» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районні Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - Інспекція) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и л а:

16 квітня 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява Інспекції про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). Цією ухвалою касаційний суд касаційну скаргу товариства задовольнив, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року скасував, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 квітня 2014 року залишив в силі.

У заяві йдеться про неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень Податкового кодексу України.

На підтвердження наведених у заяві доводів Інспекція надала копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 21 травня, 26 березня 2014 року, яка, на думку Інспекції, підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України погодився із висновком суду першої інстанцій про те, що в матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладанні угод позивачем з контрагентами, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності. Факт здійснення господарських операцій (розміщення рекламної продукції, виготовлення рекламних матеріалів, поставка рекламної продукції) між позивачем та контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи, належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку: актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), видатковими та податковими накладними.

В ухвалі Вищого адміністративного суду від 21 травня 2014 року, наданій на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, цей суд погодився з висновками судів про те, що реального настання наслідків за спірним договором між позивачем та контрагентом не настало, будь яких інших доказів, що могли б підтвердити товарність угоди, позивачем не надано, за таких обставин податкові накладні не можуть бути розцінені як первинні документи бухгалтерського обліку для формування податкового кредиту.

В ухвалі Вищого адміністративного суду від 26 березня 2014 року, цей суд погодився з висновком суду першої інстанції про недоведеність товариством реальності виконання спірних операцій з придбання товару у контрагента, а первинні документи бухгалтерського обліку,які не відповідають вимогам законодавства, не можуть враховуватися при формуванні податкового кредиту та валових витрат.

Отже, аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права, оскільки прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різними фактичними обставинами, які були встановлені під час розгляду цих справ, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду України.

Відповідно до статті 235 КАС Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інішейтів» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районні Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року.

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: О.Б. Прокопенко
І.Л. Самсін