Справа № 2а-8053/09/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2010 р. Справа № 2а-8053/09/1370 10 год. 12 хв. зал судових засідань № 6
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання - Андрушакевич Т.В.
представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2;
представника третьої особи: ОСОБА_3
представника відповідача: ОСОБА_4
Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТзОВ «Укренерго»та ДП НАК «ОСОБА_1 Україна»«Західукргеологія»укладено Договір про спільну діяльність № 161 від 18.09.2003 року, метою якого є спільна інвестиційна діяльність та виробнича діяльність учасників з приводу організації й здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Гуцулівського родовища та можливої промислової розробки Гуцулівського родовища з метою отримання прибутку. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нафту і газ», у разі, якщо діяльність, повязана з користуванням нафтогазоносними надрами, здійснюється на умовах договору про спільну інвестиційну діяльність, спільне виробництво, виробничу кооперацію, один із учасників цього договору зобовязаний мати відповідний спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами. При цьому, облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженими на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку. Відповідно до Договору про спільну діяльність № 161 оператор ТзОВ «Укренерго», один з учасників договору, що є оператором здійснює відкриття рахунку, ведення балансу спільної діяльності і організацію ведення окремих справ спільної діяльності. Оператором по вказаному договору про спільну діяльність № 161 від 18.09.2003 року є ТзОВ «Укренерго».
У відповідності до Порядку ведення податкового обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, затвердженого Наказом ДПА України від 30.09.2004 року №571 ренту плату, збір на геологорозвідувальні роботи за договором про спільну діяльність №161 від 18.09.2003 року укладеним між ДП «Західукргеологія»НАК «ОСОБА_1 України»та ТзОВ «Укренерго»нараховано та у повному обсязі сплачено до бюджету уповноваженим платником в рамках договору про спільну діяльність. Тому, висновки ДПІ у Личаківському районі м.Львова щодо порушення позивачем п.п.5.2.5. п.5.2. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»є такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснили, що ведення спільної діяльності здійснюється відповідно до вимог господарського та цивільного законодавства, зокрема ОСОБА_3 77 Цивільного кодексу України, ст. 49 Закону України „Про нафту і газ, а оподаткування результатів спільної діяльності, зокрема сплата рентних платежів до бюджету повністю відповідає ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та Порядку ведення податкового обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, затвердженого наказом ДПА України від 30 вересня 2004р. №571.
Відповідач проти позову заперечує, в обґрунтування заперечень зазначає, що відповідно до ст.4 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991р. платниками податків і зборів (обовязкових платежів), є фізичні та юридичні особи, на яких згідно із законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).
Пунктом 1 частини 3 Прикінцевих положень Закону України від 30.11.2006 р. №398-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань оподаткування»визначено, що платниками рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат є субєкти господарювання, які здійснюють видобуток вуглеводневої сировини на підставі спеціальних дозволів на користування надрами, тобто утримують майнові права з видобування вуглеводнів в межах конкретних ділянок надр. А, тому, Договори про спільну діяльність не можуть бути платниками ренти, оскільки частиною третьою статті 14 Закону України «Про нафту і газ»від 12.07.2001р. №2665-ІІІ, власниками спеціальних дозволів заборонено передавати до обєднання у майні спільної діяльності майнові права, що виникають на підставі таких Договорів.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених в запереченні на позов. Додатково пояснив, що сплата рентних платежів позивачем є протиправною, оскільки платниками рентної плати за користування надрами та зборів за геологорозвідувальні роботи можуть бути лише юридичні та фізичні особи, які отримали спеціальні дозволи на користування, тобто, договір про спільну діяльність не належить до відповідних субєктів податкових відносин.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ДП «Західукргеологія»НАК «ОСОБА_1 України»позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, викладених в поясненнях. В судовому засіданні представник третьої особи зазначив, що податковий облік результатів спільної діяльності здійснює підприємство, яке відповідно до Договору про спільну діяльність визначене відповідальним за його ведення, у порядку визначеному у ст.7.7. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та у відповідності до порядку ведення обліку результатів спільної діяльності визначеного наказом ДПА України від 30.09.2004р. №571 «Про затвердження форми Звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, Порядку його складання та Порядку введення податкового обліку результатів спільної діяльності». Цим наказом передбачено можливість включення до валових витрат спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, яка провадить на підставі договору про спільну діяльність, сплачених (нарахованих) у відповідності до законодавства податків, зборів (обовязкових платежів), в тому числі рентних платежів. А, тому, дії позивача щодо сплати рентних платежів за результатами спільної діяльності є правомірними.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю, з наступних підстав.
ДПІ у Личаківському районі м.Львова з 24.07.09 по 06.08.09 була проведена планова документальна перевірка Договору про Спільну діяльність №161 оператор ТзОВ «Укренерго»з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р. За результатами перевірки ДПІ у Личаківському районі м.Львова був складений акт за №325/23-2/340331107 від 11.08.2009 року, у висновках якого зазначається, що документальною перевіркою встановлено порушення п.п.5.2.5., п.5.2., ст.5. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 22.05.1997р. №283/97-ВР, із внесеними змінами та доповненнями, чим занижено податок на прибуток за І кв. 2008 року на 120 269,00грн. в частині віднесення до складу валових витрат в І кварталі 2008 року рентних платежів в сумі 430 598,60грн., а також збір на геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету в сумі 50 476,47грн. (загальна сума 481075,07 грн.), чим занижено податок на прибуток на 120 269,00 грн., оскільки платниками податків і зборів ( в даному випадку рентної плати та збору на геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету) можуть бути виключно фізичні та юридичні особи власники спеціальних дозволів.
Судом встановлено, що між ТзОВ «Укренерго» та ДП НАК «ОСОБА_1 України»«Західукргеологія»укладено Договір про спільну діяльність №161 від 18.09.2003р., предметом якого є спільна інвестиційна та виробнича діяльність Учасників з приводу організації й здійснення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Гуцулівського родовища та можливої промислової розробки Гуцулівського родовища з метою отримання прибутку.
Згідно з розділом «Визначення основних термінів»Договору про спільну діяльність від 18.09.2003р. № 161, оператор один з учасників, який згідно із законодавством відкриває окремий рахунок, веде баланс спільної діяльності і організовує ведення справ спільної діяльності. Оператором за цим Договором є Інвестор, тобто ТзОВ «Укренерго».
Укладення такого договору передбачено Главою 77 Цивільного кодексу України, статтею 49 Закону України „Про нафту і газ, яка вказує, що у разі, якщо діяльність, пов'язана з користуванням нафтогазоносними надрами, здійснюється на умовах договору про спільну інвестиційну діяльність, спільне виробництво, виробничу кооперацію, один із учасників цього договору зобов'язаний мати відповідний спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами, а також нормою п.7.7.1. п.7.7. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»- спільна діяльність без створення юридичної особи провадиться на підставі договору про спільну діяльність, що передбачає обєднання коштів або майна учасників для досягнення спільної мети.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про нафту і газ»користувач нафтогазоносними надрами юридична або фізична особа, що має спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами з метою пошуку та розвідки родовищ нафти і газу, видобутку нафти і газу або їх зберігання, повернення (захоронення) супутніх і стічних вод, інших відходів, що видобуваються в процесі розвідки і родовищ нафти і газу.
Спільна діяльність по Договору №161 від 18.09.2003 року здійснює дослідно- промислову розробку Гуцулівського газового родовища на підставі спеціального дозволу, виданого Міністерством охорони навколишнього природного середовища України №1913 від 14.05.2002р., термін дії якого продовжено на 4 роки до 14.05.2010 року, власником якого є ДП «Західукргеологія»НАК «ОСОБА_1 України».
В силу ст.49 Закону України «Про нафту і газ», якщо діяльність повязана з користуванням нафтогазоносних надрами, здійснюється на умовах договору про спільну інвестиційну діяльність, спільне виробництво, виробничу кооперацію, один із учасників цього договору зобовязаний мати відповідний спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами, тому, використання спеціального дозволу в межах договору про спільну діяльність є правомірним.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на порушення позивачем вимог ст.14 Закону України «Про нафту і газ», яка встановлює заборону відчужувати будь-яким чином права надані спеціальним дозволом на користування нафтогазоносними надрами, з наступних міркувань. За змістом ч.4 ст.14 Закону, забороняється відчуження прав, наданих спеціальним дозволом на користування нафтогазоносними надрами. Права користувачів надрами визначені в ст. 24 Кодексу України про надра, відповідно до якої користувачі надрами мають права: здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу; розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами. Разом з тим, жодне з цим прав, у т.ч. право видобування, яке набуто ДП «Західукргеологія»НАК «ОСОБА_1 України»відповідно до отриманої ліцензії, не є внеском до майна спільної діяльності. Як вбачається з розшифровки рядків 011, 012 «Нематеріальні активи»балансу на 01.04.2010 року, спеціальний дозвіл від 14.05.2002 р. № 1913 на користування надрами перебуває на балансі ДП «Західукргеологія»НАК «ОСОБА_1 України». Отже, ліцензія (спеціальний дозвіл) в спільне майно Договору про спільну діяльність не передавалась.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про систему оподаткування»платниками податків і зборів (обовязкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).
При цьому згідно п.1.1. ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобовязань юридичних осіб або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), платники податків юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають такого статусу на яких згідно з законом покладено обовязок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обовязкові платежі), пеню та штрафні санкції.
Згідно з п.п. 7.7.2. п.7.7 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 року «Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.»
Відповідно до Договору про спільну діяльність №161 оператор ТзОВ «Укренерго»один з учасників договору, що є оператором, здійснює відкриття рахунку, ведення балансу спільної діяльності і організацію ведення окремих справ спільної діяльності.
На виконання положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»Договір про спільну діяльність №161 оператор ТзОВ «Укренерго»узятий на облік в органах державної податкової служби 15.10.2003р. за №6128, що підтверджується Довідкою про взяття на облік платників податків.
Підпункт 7.7.7. п.7.7. ст.7 Закону України від 28.12.1994 №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»передбачає, що порядок обліку та звітності результатів спільної діяльності встановлюється центральним податковим органом Державною податковою адміністрацією України. На виконання зазначеної норми, наказом ДПА України від 30.09.2004 року за №571 було затверджено Форму Звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, Порядку його складання та Порядку ведення податкового обліку результатів спільної діяльності, який встановлює наступне:
- порядок ведення обліку податкового обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи застосовується особою, яка уповноважена іншими сторонами згідно з умовами договору про спільну діяльність вести облік результатів спільної діяльності, та учасниками такого договору;
- облік результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи ведеться уповноваженим платником окремо від обліку результатів іншої господарської діяльності такого платника(п.3. Порядку про ведення податкового обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи);
- уповноважений платник несе відповідальність за утримання та перерахування до бюджету податку, який було обчислено від спільної діяльності. (п.8. Порядку про ведення податкового обліку результатів спільної діяльності на території України без створення юридичної особи);
- Додаток Р1 до рядка 04.4. Звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи окремими рядками передбачає, що рентні платежі (4.4.5.) та збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету (4.4.9. додатку Р1), які відносяться платником до валових витрат звіту в рядку сума податків зборів (обовязкових платежів) код рядка 04.4.;
- п.2.15. Порядку складання звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи містить посилання на статті Закону «Про оподаткування прибутку підприємств, якими слід керуватись при заповнення звіту платником податку, де зазначено, що при віднесені витрат понесених платником на сплату рентних платежів та збору на геологорозвідувальні роботи до валових слід керуватись п.п.5.2.5 п.5.2. ст. 5 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств».
Тобто, саме позивач у відповідності до викладеного має право вести податковий облік і виступати у податкових правовідносинах платником податків, зборів (обовязкових платежів).
Згідно із ст. 3 Закону України «Про рентні платежі за нафту, природний газ і газовий конденсат»від 05.02.2004р. № 1456-ІV, платниками рентних платежів є субєкти підприємницької діяльності, що здійснюють видобуток нафти, природного газу чи газового конденсату в межах території України та зареєстровані платниками податку.
Відповідно до п. 2 Порядку обчислення і сплати до Державного бюджету України рентної плати за фату, газ і газовий конденсат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001р. № 256, платниками рентної плати є субєкти господарювання, які видобувають вуглеводневу сировину на підставі спеціальних дозволів на користування надрами, отриманих у встановленому законодавством порядку.
Вказані норми не спростовують наведеного вище, оскільки вони не регулюють особливостей оподаткування доходів за результатами спільної діяльності, зокрема сплати рентної плати і збору на геологорозвідувальні роботи.
На виконання Договору та вказаних положень законодавства учасниками Договору були видані довіреності від 31.12.2008р., якими уповноважено представників ТзОВ «Укренерго» виконавчих директорів за Договором про спільну діяльність № 161 від 18.09.2003р. ОСОБА_5, ОСОБА_6 та головного бухгалтера за Договором про спільну діяльність № 161 від 18.09.2003р. ОСОБА_2, зокрема, представляти інтереси учасників Договору всіх державних установах, вести податковий, бухгалтерський та статистичний облік, подавати в державні органи влади необхідні документи з податкової, бухгалтерської та статистичної звітності. На підставі зазначених довіреностей, уповноваженими особами учасників Договору і здійснювалась сплата рентних платежів і збору на геологорозвідувальні роботи.
Нарахування рентної плати та збору за геологорозвідувальні роботи та їх сплата проводилась у відповідності до умов договору про спільну діяльність позивачем, що підтверджується наступними банківськими виписками:
- №3 від 10.01.2008р. авансовий платіж рентної плати за І декаду січня 2008 року у розмірі 11 259,00грн.;
- №34 від 29.01.2008р. авансовий платіж збору за геологорозвідувальні роботи виконані за рахунок держбюджету з видобутого газу за 4 квартал 2007 р. у розмірі 3500,00грн.;
- №49 від 13.02.2008р. авансовий платіж збору за геологорозвідувальні роботи виконані за рахунок держбюджету з видобутого газу за 4 квартал 2007 р. у розмірі 3860,00грн.;
- № 63 від 22.02.2008р. авансовий платіж рентної плати за 1 декаду лютого у розмірі 106000,00грн.;
- №134 від 17.04.2008р. рентна плата за березень 2008 року в розмірі 8462,00грн.;
Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.
Згідно з п.п. 5.2.5 п.5.2 ст. 5 Закону рентні платежі, плата за користування надрами та збір за геологорозвідувальні роботи включаються до складу валових витрат платника податку.
Отже, нарахування і сплата відповідних зборів і платежів за Договором про спільну діяльність №161- оператор ТзОВ «Укренерго»згідно з умовами договору № 161 від 18.09.2003р. відповідає вимогам чинного законодавства.
Суд додатково зазначає, що за результатами планових перевірок, що проводились за період з 18.09.2003р. по 30.06.2006р. не виявлено жодних порушень щодо порядку сплати рентних платежів та збору на геологорозвідувальні роботи Договором про спільну діяльність оператор ТзОВ «Укренерго»та завищення валових витрат, що підтверджується копією акту ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 17.10.2006р. № 33/23-0/340331107 «Про результати виїзної планової перевірки Договір про спільну діяльність №161-оператор ТОВ «Укренерго»код ЄДРПОУ -340331107 з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 18.09.2003р. по 30.06.2006р.
Відтак, за результатами дослідження наданих сторонами доказів справи суд вважає, що позивачем не порушено вимог чинного законодавства щодо сплати рентних платежів і збору за геологорозвідувальні роботи, а тому, спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на недостовірних висновках акта перевірки, а надані відповідачем обґрунтування заперечень на позов не відповідають чинному законодавству, та суперечать фактичним обставинам справи.
Згідно з п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»штрафні санкції накладаються на платника податків за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.п.17.1.3 п. 17.1 ст. 17 зазначеного Закону у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше пятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.
Зважаючи на те, що на думку суду, позивачем не порушено вимоги податкового законодавства в межах цього спору, застосування до нього штрафних санкцій на підставі п.п.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є безпідставним та протиправним.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на припис наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податку донараховані податкові зобовязання чи зменшені податкові вигоди, зокрема, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, на користь позивача належить присудити документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору з Державного бюджету.
Керуючись наведеним вище, та ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Позов задоволити повністю.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 вересня 2010 року.

Суддя А.Г. Гулик