Справа № 2-а-1136/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"07" жовтня 2011 р. Справа № 2-а-1136/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області,ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від "23" березня 2011 р. у справі № 2-а-1136/11 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

10 березня 2011 року ОСОБА_2 звернулась з адміністративним позовом до УПФУ в Богунському районі м.Житомира про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача нарахувати на її користь і виплатити щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії як дитині війни з вересня 2010 роки по лютий 2011 року та щомісячно нараховувати і виплачувати таку надбавку і встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання судового рішення.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 23 березня 2011 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Богунському районі м.Житомир по не нарахуванню допомоги як дитині війни та зобов"язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 4.09.2010 року по 28.02.2011 року включно.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких просить відповідно : позивач - змінити постанову суду першої інстанції зобов"язавши відповідача нараховувати та виплачувати доплату до пенсії на майбутнє і встановити строк для подачі звіту; відповідач - скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.3).

Таким чином ОСОБА_2 є особою, що належить до соціальної категорії громадян діти війни в розумінні ст.1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (надалі Закон №2195-4) особам, що належать до соціальної категорії громадян діти війни, з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії за віком.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону №2195-4 відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов"язання відповідача здійснювати нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни на майбутнє не підлягають задоволенню, так як захист прав, свобод і інтересів особи передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень, тобто необхідною умовою для прийняття рішення по суті є наявність порушення прав, свобод та інтересів. Захист порушених прав , свобод та інтересів на майбутнє, які не відбулися в часі чинним законодавством не передбачено.

Крім того, відповідно до ст.267 КАС України, покладення зобов"язанння на суб"єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом суду , а не його обов"язком. Суд першої інстанції при винесенні рішення не вважав за необхідне зобов"язати суб"єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, а тому підстав для скасування рішення в цій частині колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198,200,203,205,206,254 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі м.Житомира та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від "23" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1