Справа № 761/28899/14-а
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/31/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 лютого 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва
у складі: головуючого суддіМальцева Д. О.
при секретаріКривошия О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язанні вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києва (далі відповідач) про визнання дій відповідача щодо перерахунку пенсії неправомірними; зобов'язати відповідача відновити пенсійні виплати; зобов'язати відповідача виплатити позивачу недоплачену суму пенсії за період з 01.03.2014р. по 01.10.2014р. виходячи з її розміру який враховує надбавку в розмірі 100% грошового забезпечення, надбавку за безперервну військову службу у розмірі 90%, премію у розмірі 33%. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

25 березня 2014року позивачем було отримано лист відповідача, в яком останні повідомив про те, що з 01.03.2014р. розмір його пенсії змінюється. Позивач вважає дії відповідача щодо перерахунку пенсії неправомірними з огляду на наступне.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2007р. у справі № 2а-268/2007було визначено здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням підвищення грошового забезпечення .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2004р. по справі № 2 -2993/04 було визначено здійснити перерахунок пенсії призначеної позивачу з урахуванням надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення та надбавки у розмірі 90% грошового забезпечення за безперервну службу відповідно до Указу Президента України № 173/2002 від 23.02.2001.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2004р. у справі № 2-8494/2004 було визначено здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням премії в розмірі 33,3% у відповідності з Положенням про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 75 від 05.03.2001р.

Позивач вказує, що усі перераховані судові рішення не скасовані і є чинними. Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Таким чином, позивач вважає, що обраховуючи пенсію без урахування надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення, надбавки у розмірі 90% грошового забезпечення та премії 33,3 %, відповідач фактично порушує Конституцію України.

Під час розгляду справи, представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати дії відповідача щодо перерахунку пенсії з 01.03.2014р. неправомірними та зобов'язати відповідача відновити позивачу нарахування та виплату пенсії у раніше призначеному розмірі з 01.03.2014р. з урахуванням виплачених сум.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що звертаючись з даним позовом до суду позивач посилається на нормативні акти які втратили свою дію. Крім цього, при перевірці пенсійної справи позивача у лютому 2014р. було виявлено, що при проведенні перерахунку пенсії на виконання постанови Шевченківського районного суд м. Києва від 19.02.2007р. по справі № 2а-268/07 розрахунок пенсії було проведено неправильно, оскільки рішенням суду було зобов'язано здійснити ОСОБА_3 з 01.01.2006р. перерахунок пенсії з урахуванням підвищення грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006р. № 268.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262 від 09.04.19992р.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2007р. у справі № 2а-268/2007було визначено здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням підвищення грошового забезпечення .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2004р. по справі № 2 -2993/04 було визначено здійснити перерахунок пенсії призначеної позивачу з урахуванням надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення та надбавки у розмірі 90% грошового забезпечення за безперервну службу відповідно до Указу Президента України № 173/2002 від 23.02.2001.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2004р. у справі № 2-8494/2004 було визначено здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням премії в розмірі 33,3% у відповідності з Положенням про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 75 від 05.03.2001р.

Вказані судові рішення сторонами не оскаржувались та набрали законної сили а тому є обов'язковими до виконання/

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, які б вказували на правомірність йог дій щодо перерахунку пенсії позивача

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 124 Конституції України, ст.ст.2, 6-10, 17, 70, 71,72, 104, 105, 121, 158-162 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язанні вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 з 01.03.2014р. протиправними.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити ОСОБА_3 нарахування та виплату пенсії у раніше призначеному розмірі з 01.03.2014р. з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя