Справа № 405/2359/15-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2359/15-а
Провадження №2-а/405/115/15
У Х В А Л А

06 квітня 2015 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 Дмітрія Міхайловіча до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, державного виконавця Біліцької Наталії Миколаївни, державного виконавця Колечкіна Олександра Васильовича, начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, скасування постанови та відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 в порядку ст. 181 КАС України звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, державного виконавця Біліцької Н.М., державного виконавця Колечкіна О.В., начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, скасування постанови та відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових правовідносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КАС України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви встановлені ст. 106 КАС України.

Так, відповідно до частини 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача його поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до заяви;

Згідно з п.8 ч.1 ст. 3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 3 КАС України відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Адміністративний позов поданий до суду без додержання вимог, викладених у п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України, за якими в позовній заяві зазначається ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобів зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі, разом з тим в позовній заяві не зазначено місце служби державних виконавців Біліцької Н.М. та Колечкіна О.В.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Частиною 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно з ч.3 ст.99 КАС України, визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Даній нормі кореспондують положення статті 181 Кодексу адміністративного судочинства, згідно якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб, при цьому позовну заяву може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав свобод чи інтересів

Як вбачається із змісту позовної заяви, серед іншого позивач не погоджується із діями у вигляді винесення процесуальних документів державних виконавців Біліцької Н.М., Колечкіна О.В та начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_5 при винесенні постанови про накладення на позивача штрафу від 18 грудня 2014 року ВП № 41950934.

Позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами тільки 01.04.2015 року, про що свідчить вхідний штамп суду, тобто з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, при цьому, не зазначивши про те, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, заявляючи клопотання про поновлення процесуального строку для звернення до суду з адміністративним позовом, позивач не зазначає та не долучає до позовної заяви жодних переконливих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Більш того, відповідно до п.4 ч.1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві, зазначаються також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В свою чергу, в порушення зазначеної процесуальної норми в позовній заяві жодним чином не обґрунтував зміст позовних вимог в частині предявлення адміністративного позову до державних виконавців, не зазначив, в чому полягає протиправність їх дій, та незаконність винесення процесуальних рішень, за яким виконавчим провадженням вони винесенні, який процесуальний статус позивача у виконавчому провадженні, яким судом, в порядку якого судочинства було ухвалено рішення, видано виконавчий лист та відкрито виконавцем виконавче провадження.

Крім того, адміністративний позов до суду подано без додержання вимог, викладених у ч. 3 ст. 106 КАС України, а саме позивачем не сплачено судовий збір за подання позову до адміністративного суду.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про судовий збір, судовий збір сплачується за кожну позовну вимогу окремо.

Разом з тим, підпунктом 2 пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру складає 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2015 року становить 1218,00 грн., при цьому згідно з вказаним Законом особи, які оскаржують незаконність (протиправність) дій субєкта владних повноважень, не віднесені до кола субєктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до обєктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Окрім того, із змісту позовних вимог вбачається,що позивач ОСОБА_1 просить стягнути з кожного з державних виконавців окремо моральну шкоду в розмірі 6 456 грн. 27 коп.

Крім того, статтею 5 Закону України Про судовий збір передбачені пільги щодо сплати судового збору.

Виходячи з вищенаведеного, та з урахуванням п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 03.10.1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. за кожну позовну вимогу немайнового характеру, або ж зазначити та надати докази звільнення позивача від сплати судового збору.

Також, статтею 21 КАС України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, як розяснено в п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року №3 Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI). Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108114 ЦПК).

З огляду на викладене вище, вважаю, що пред'явлений позивачем для вирішення адміністративним судом спір між ОСОБА_6 та фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є публічно-правовим, оскільки підстави та предмет позову, зміст позовних вимог та характер спірних правовідносин між сторонами вказує на наявність між сторонами приватноправових відносин, на підставі чого, вважаю за необхідне роз'яснити позивачу ОСОБА_1 його право на звернення до суду з позовною заявою в частині вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.

Крім того, в порядку цивільного судочинства (окреме провадження ст.ст 256-259 ЦПК України) розглядаються заяви заінтересованих осіб про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Виходячи також, з того, в порядку якого судочинства ухвалено судове рішення (в порядку адміністративного чи в порядку цивільного судочинства) заінтересована особа може звернутися до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, що розглядаються Главою IV (ст.ст. 361-365) ЦПК України, Главою IV ( ст.ст.245-253) КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення адміністративного позову без руху, у якій зазначаються недоліки адміністративного позову, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 104- 108, 165, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Дмітрія Міхайловіча до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, державного виконавця Біліцької Наталії Миколаївни, державного виконавця Колечкіна Олександра Васильовича, начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, скасування постанови та відшкодування матеріальної шкоди залишити без руху до 06.05.2015 року.

Запропонувати позивачу в установлений строк усунути вказані в ухвалі недоліки.

В разі невиконання вказаних вимог адміністративний позов буде визнано не поданим та повернуто позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова