Справа № 804/3512/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 р.Справа №804/3512/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за уччастю представників: позивача відповідача Тубольцевої О.В. Путрі А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання недійсною податкової консультації та зобов'язання надати нову податкову консультацію, -
3 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, у якому просить:
- зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів надати нову податкову консультацію щодо оподаткування операцій з постачання послуг на території ВЕЗ «Крим».
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- на думку СДПІ операції з постачання послуг на/з території ВЕЗ «Крим» не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, оскільки ВЕЗ «Крим» надано статус вільної економічної зони, а відтак вона не належить до митної території України;
- Закон №1636 чітко врегульовує особливості поставки товарів на (з) території ВЕЗ «Крим», але не містить жодного положення, яке б визначало особливості здійснення операцій з постачання послуг на (з) території ВЕЗ «Крим»;
- на законодавчому рівні не закріплено, що до операцій з постачання послуг застосовуються норми, які регулюють постачання товарів;
- норми Митного кодексу України регулюють правовідносини, пов'язані з переміщенням товарів через митний кордон та не регулюють оподаткування операцій з надання послуг, зокрема, оренди майна;
- оскільки особливості постачання послуг на (з) території ВЕЗ «Крим» не врегульовані спеціальним законом, до таких операцій мають застосовуватися загальні норми оподаткування встановлені Податковим кодексом України;
- статтею 1 Закону №1207 прямо визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, в тому числі з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Кодексу й постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. Місце постачання послуг визначається за правилами, встановленими пунктами 186.2, 186.3, 186.4 статті 186 Податкового кодексу України;
- постачання послуг на митній території України, до складу якої належить в тому числі територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, яка станом на поточну дату вважається тимчасово окупованою, є об'єктом оподаткування податком на додану вартість згідно з нормами Податкового кодексу України на загальних підставах.
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши наступне:
- позивач плутає два поняття: державний кордон та митний кордон. Відповідно до Закону України «Про державний кордон України» державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору;
- відповідно статті 9 Митного кодексу України територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України, становлять митну територію України;
- території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України. Тому з огляду на зазначене на території вільної економічної зони «Крим» діє особливий режим економічної діяльності та оподаткування, який регулюється Законом №1636.
- у межах ВЕЗ «Крим» створюється вільна митна зона, що за своїм функціональним типом є одночасно вільною митною зоною комерційного, сервісного та промислового типу згідно із статтею 430 Митного кодексу України.
В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідно до статті 9 Митного кодексу України митна територія України це територія України, території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться за межами митної території України виключно для застосування розділів V та IX Митного кодексу України (розділи V та IX Митного кодексу України стосуються лише переміщення товарів). Тобто, для цілей застосування інших положень законодавства, вільні і зони знаходяться в межах митної території України, при цьому:
- Закон №1636 не врегульовує питання оподаткування операцій з постачання послуг на територію (з території) вільної економічної зони «Крим» (на відміну від операцій з поставки товарів);
- законодавство не містить норм, якими визначено, що до операцій з постачання послуг враховуються норми, які регулюють постачання товарів;
- виходячи з того, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та у зв'язку з відсутністю врегулювання спеціальним законом особливостей постачання послуг на (з) території ВЕЗ «Крим», до таких операцій мають застосовуватися загальні норми оподаткування встановлені ПКУ, а саме пункт 185.1 ст.185 Податкового кодексу України, відповідно до якого об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, в тому числі з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України;
- позивач надав копію роз'яснення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 15.01.2015 року №214/10/04-36-15-01-16 «Про оподаткування ПДВ транспортних послуг до ВЕЗ «Крим», видану контрагенту ТОВ «АТБ-маркет» в якому зазначено, що «перевезення здійснюється до ВЕЗ «Крим», яка згідно Закону №1636 є адміністративно-територіальною одиницею України. Отже, операція здійснюється в межах однієї країни, що не відповідає визначенню міжнародного перевезення... Таким чином, операція перевезення ПП «Транс Логістик» вантажу в межах України для підприємства-резидента за договором, не підпадає під визначення зовнішньоекономічного контракту, без перетину державного кордону підлягає оподаткуванню податком на додану вартість за основною ставкою (20%)». Роз'яснення надано на запит ПП «Транс Логістик», яке згідно договору на транспортне обслуговування забезпечує перевезення вантажів ТОВ «АТБ-маркет».
Відповідач у відповідь на викладене зазначив, наступне:
- відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону №1636 на території ВЕЗ «Крим» не справляються загальнодержавні податки та збори, визначені статтею 9 Податкового кодексу України, та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачений Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»;
- відповідно до пункту 12.3 статті 12 Закону №1636 під час тимчасової окупації справляння податків і зборів, єдиного соціального внеску та застосування реєстраторів розрахункових операцій відносно території ВЕЗ «Крим» діють з урахуванням того, що:
- - загальнодержавні податки і збори, визначені статтею 9 Податкового кодексу України, статтею 271 Митного кодексу України, єдиний внесок, встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, справляння якого здійснюється відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», не справляються з доходів, отриманих юридичними особами (їх відокремленими підрозділами) та фізичними особами на тимчасово окупованій території, операцій та/або з інших об'єктів оподаткування (в тому числі об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням) на тимчасово окупованій території;
- відповідно до пункту 6.2 статті 6 Закону №1636 Тимчасове ввезення зареєстрованих на території ВЕЗ «Крим» автотранспортних засобів (моторних транспортних засобів, причепів, напівпричепів) чи рухомого складу залізниці, що використовуються у перевезеннях через адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їх звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилом та паливом, що містяться в їх звичайних баках, упродовж їх транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення, здійснюється з повним умовним звільненням від оподаткування в порядку, встановленому законодавством України для переміщення транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;
- тобто Закон №1636 передбачає звільнення від оподаткування всіх доходів, одержаних на території ВЕЗ «Крим» та не ставить в залежність таке звільнення від місця реєстрації юридичної особи, яка проводить господарську діяльність на території ВЕЗ «Крим» та від характеру даної діяльності.
В судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Спеціальним законом, що визначає особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України згідно із статтею 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», створює вільну економічну зону «Крим» (ВЕЗ «Крим»), та врегульовує інші аспекти правових відносин між фізичними і юридичними особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території або за її межами - є Закон України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року №1636-VII (далі - Закон №1636).
Відповідно до розділу III «Прикінцеві положення» Закону №1636 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було доповнено пунктом 26 такого змісту: «На період дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Кодекс застосовується з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».
Згідно пунктів 5.1, 5.7 статті 5 Закону №1636 на території ВЕЗ «Крим» не справляються загальнодержавні податки та збори, визначені статтею 9 Податкового кодексу України, та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачений Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».
Будь-які доходи з джерелом їх походження з території ВЕЗ «Крим», одержані особою, прирівняною до резидента згідно з нормами пункту 5.3 цієї статті, підлягають оподаткуванню як іноземні доходи за загальними правилами, встановленими Податковим кодексом України.
У ВЕЗ «Крим» створюється вільна митна зона (пункт 3.2 статті 3 Закону № 1636). Території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України, пункт 2 статті 9 Митного кодексу України.
Діяльність платників на території вільної економічної зони прирівнюється до діяльності нерезидентів за межами митної території України.
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, в тому числі з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України
З матеріалів справи вбачається, що 8 грудня 2014 року за вихідним №784-ГБ за адресою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів поданий запит ТОВ «АТБ-маркет» про надання податкової консультації щодо оподаткування операцій з постачання послуг на території ВЕЗ «Крим».
Зазначений запит від 8 грудня 2014 року №784-ГБ поданий за підписом головного бухгалтера ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_6 на одному аркуші, надруковано з обох сторін (а.с.6), містить наступне:
- ТОВ «АТБ-маркет» згідно зі статтею 52 Податкового кодексу України просить надати податкову консультацію в письмовій формі щодо правильності оподаткування ПДВ підприємством, зареєстрованим на материковій частині України, операцій з постачання послуг на території ВЕЗ «Крим» (наприклад - послуг оренди нерухомого майна, розташованого на території ВЕЗ «Крим», послуг перевезень, транспортно-експедиційних послуг тощо);
- Законом №1636 запроваджується вільна економічна зона «Крим», в законі відсутні прямі норми, які трактували би постачання послуг у ВЕЗ «Крим» як поставку за межі території України (за аналогією з прирівнюванням поставки товару на територію ВЕЗ «Крим» до митного режиму експорту);
- але в той же час необхідно зазначити наступне: відповідно до пункту 3.2 статті 3 Закону №1636 у межах ВЕЗ «Крим» створюється вільна митна зона. За правилами Митного кодексу України (пункту 2 статті 9) території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України. Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. Місце постачання товарів/послуг визначається за правилами, встановленими статтею 186 Податкового кодексу України;
- виходячи з вищевикладеного , операції платників податку з постачання послуг, місцем постачання яких відповідно до пунктів 186.2 - 186.4 статті 186 Податкового кодексу України визначена територія ВЕЗ «Крим» - не є об'єктом оподаткування ПДВ;
- крім того, згідно з частиною «а» підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України, за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання послуг міжнародних перевезення вантажів автомобільним транспортом. При цьому перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом;
- в зв'язку з вищенаведеним, просимо надати письмову податкову консультацію з наступного питання:
1) чи вважаються такими, що не є об'єктом оподаткування ПДВ операції платників податку з постачання послуг, місцем постачання яких відповідно до пунктів 186.2 - 186.4 статті 186 Податкового кодексу України визначена територія ВЕЗ «Крим»?;
2) чи буде вважатись міжнародним в контексті підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України, та, відповідно, оподатковуватись за нульовою ставкою ПДВ перевезення вантажу за міжнародною автомобільною накладною (СМR), якщо воно здійснюється платником податку, зареєстрованим на материковій частині України з іншої частини України до ВЕЗ «Крим»?
- Законом №1636 запроваджується вільна економічна зона «Крим», функціонування якої на період тимчасової окупації здійснюється з урахуванням особливостей, визначених розділом II «Перехідні положення» вказаного Закону;
- підпунктом 2 пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №1636 підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким на період дії Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» норми Податкового кодексу України мають застосовуватися з урахуванням особливостей, визначених Законом №1636;
- у ВЕЗ «Крим» створюється вільна митна зона. Території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України (пункт 2 статті 9 Митного кодексу України;
- діяльність платників на території вільної економічної зони прирівнюється до діяльності нерезидентів за межами митної території України;
- об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, перераховані в пункті 185.1 статті 185 розділу V Податкового кодексу України, в тому числі: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 розділу V Податкового кодексу України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом;
- місце постачання товарів/послуг визначається за правилами, встановленими статтею 186 розділу V Податкового кодексу України;
- таким чином, операції платників податку з постачання послуг, місцем постачання яких відповідно до пунктів 186.2 - 186.4 статті 186 розділу Податкового кодексу України визначена територія ВЕЗ «Крим», не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, оскільки відповідно до пункту 2 статті 9 Митного кодексу України територія вільної митної зони, створеної у межах ВЕЗ «Крим», вважається такою, що знаходиться поза межами митної території України;
- крім цього зазначаємо, що операції із постачання послуг на території ВЕЗ «Крим» (наприклад, надання послуг оренди нерухомого майна, послуг з перевезення вантажів, інші) є не типові для підприємства, так як воно здійснює роздрібну торгівлю товарами народного споживання (продукти харчування, напої, тютюнові вироби, тощо) кінцевим споживачам через мережу магазинів «АТБ»;
- у зв'язку із вищевказаним, будь-які висновки щодо правомірності застосування нульової ставки з ПДВ по конкретних операціях підприємства, можуть подаватись за результатом детального вивчення умов, суттєвих обставин здійснення відповідних господарських операцій на підставі документів, що підтверджують здійснені таких операції.
В судовому засіданні представник позивача зазначив, що спочатку підприємство звернулось за консультацією, вважаючи, що ставка оподаткування ПДВ від таких операцій дорівнює 0%, проте, в подальшому підприємство має намір використовувати податковий кредит від операцій по отриманню послуг з ВЕЗ «Крим», тому звернулось до суду.
На питання суду щодо практичної необхідності запитуваної інформації представник позивача письмово пояснив наступне (а.с.52-54):
- ТОВ «АТБ-маркет» має достатньо розгалужену мережу магазинів, які розташовані в тому числі на території Автономної Республіки Крим. Законом України від 15.04.2014 року №1207 (діє з 27.04.2014 року) Автономна Республіка Крим визнана тимчасово окупованою територією України, яка залишається невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Законом України від 12.08.2014 року №1636 (діє з 27.09.2014 року) на тимчасово окупованій території України створена вільна економічна зона «Крим» та визначені особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території. У зв'язку з відсутністю у ТОВ «АТБ-маркет» достатньої кількості автотранспорту, підприємство укладає угоди про надання транспортних послуг для забезпечення вчасного завозу в магазини товарів;
- для забезпечення здійснення власної господарської діяльності ТОВ «АТБ-маркет» укладено низку договорів оренди нерухомого майна, зокрема, з суб'єктами господарювання, зареєстрованими на материковій частині України і які є власниками нерухомості на території Автономної Республіки Крим та підприємствами у сфері надання транспортних послуг, зокрема ПП «Транс Логістик», яке також має реєстрацію на материковій частині України. Внаслідок виконання укладених договорів орендодавці та перевізники відповідно до вимог чинного законодавства щомісяця надають ТОВ «АТБ-маркет» податкові накладні, в яких вартість наданої послуги визначається з урахуванням податку на додану вартість. Отримані податкові накладні враховуються при формуванні сум податкового кредиту з ПДВ, який є складовою частиною при визначені суми, яка щомісячно перераховується до бюджету.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.
Главою 3 Розділу ІІ Податкового кодексу України, а саме статтями 52-53, визначено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
Таким чином, суд зазначає, що вирішальним в спірних правовідносинах є:
- наявність звернення платника податків;
- потреба такого платника податків у практичному використанні конкретної норми закону або нормативно-правового акта;
- визначення платником податків конкретної норми закону (або нормативно-правового акта) яка на практиці використана або буде використовуватись таким платником податків.
Як зазначено вище, звернення від 8 грудня 2014 року щодо надання податкової консультацій від імені платника податків - ТОВ «АТБ-маркет» підписано головним бухгалтером ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_6.
Відповідно до статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.
Статтями 244, 246 Цивільного кодексу України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.
В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що до звернення від 8 грудня 2014 року відповідна довіреність додана не була.
Таким чином, суд дійшов висновку, що звернення платника податку було подано від його імені особою, яка знаходилась у трудових правовідносинах із таким платником податків та не є законним представником, тобто особою, яка має право вчиняти від імені платника податків розглянуті дії без довіреності.
Отже, контролюючий орган не буз зобов'язаний в порядку абзацу 19-1.1.28. підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України надавати оскаржувану консультацію відповідно до цього Кодексу з питань оподаткування.
Також, суд зазначає, що в зверненні практичність питання визначена наступним: заявлено про надання податкової консультації щодо правильності оподаткування ПДВ підприємством, зареєстрованим на материковій частині України, операцій з постачання послуг на території ВЕЗ «Крим» (наприклад - послуг оренди нерухомого майна, розташованого на території ВЕЗ «Крим», послуг перевезень, транспортно-експедиційних послуг тощо.
Заявником поставлені питання щодо наявності об'єкта оподаткування ПДВ операцій платників податку з постачання послуг, місцем постачання яких визначена територія ВЕЗ «Крим» та чи буде міжнародним та оподатковуватись за нульовою ставкою ПДВ перевезення вантажу за міжнародною автомобільною накладною (СМR), якщо воно здійснюється платником податку, зареєстрованим на материковій частині України з іншої частини України до ВЕЗ «Крим».
Проте із звернення та пояснень позивача вбачається, що ТОВ «АТБ-маркет» в описаних правовідносинах виступає покупцем (отримувачем, замовником) послуг, використовує податкові накладні, виписані іншими платниками податків, які надають такі послуги, отже, фактично ставить питання щодо практичного застосування норм податкового законодавства власними контрагентами, оскільки від правильності виписки останніми податкових накладних залежить подальший податковий облік господарських операцій.
Діючи у власних інтересах, платник податків мав ставити питання щодо відображення в податковому обліку податкових накладних його контрагентів, в яких визначено податкове зобов'язання з ПДВ за ставкою 20%, та такого елементу ПДВ як податковий кредит.
Проте, відповідна практична необхідність у зверненні відповідним чином не викладена.
Вирішуючи спір щодо позовних вимог в частині поставленого питання щодо того, чи міжнародним та оподатковуватись за нульовою ставкою ПДВ перевезення вантажу за міжнародною автомобільною накладною (СМR), якщо воно здійснюється платником податку, зареєстрованим на материковій частині України з іншої частини України до ВЕЗ «Крим», та не надання відповідачем відповіді на це питання у зв'язку із потребою останнього на отримання більшої інформації щодо запитуваних операцій, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 53.3 статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Таким чином, в розглянутому випадку будь-яка податкова консультація не була надана та належним способом захисту прав позивача мало б бути оскарження бездіяльності відповідача щодо ненадання податкової консультації на частину поставлених питань. З огляду на таке, із урахуванням вищевикладеного щодо підписанта звернення та практичного застосування норм законодавства, суд не знайшов підстав для задоволення позову і в цій частині.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання недійсною податкової консультації та зобов'язання надати нову податкову консультацію - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 27 квітня 2015 року.

Суддя І.О. Верба