Справа № 803/712/15-а
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 803/712/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 1934,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що станом на 30.03.2015 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті єдиного податку з фізичних осіб у сумі 1934,93 грн.

У клопотанні від 15.04.2015 року представник позивача просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, свого представника не направив, заперечення на адміністративний позов не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу можу бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд даної справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що правовий статус фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 25.03.2015 року.

Відповідач з 09.07.2002 року перебуває на обліку у Ковельській ОДПІ як платник податків, що стверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 22.04.2004 року № 62.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 13.03.2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного податку другої групи. Відповідач зобов'язаний сплачувати єдиний податок у розмірі 20 відсотків мінімальної заробітної плати, ставка якого затверджена рішенням Ковельської міської ради Волинської області від 26.06.2012 року № 25/6.

З розрахунку заборгованості, наданого Ковельською ОДПІ, вбачається, що станом на 30.03.2015 року за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1934,93 грн., що також підтверджується зворотнім боком облікової картки по єдиному податку з фізичних осіб.

Судом встановлено, що позивачем здійснено заходи щодо погашення податкового боргу шляхом надіслання податкової вимоги від 11.12.2014 року № 225-25, проте заборгованість відповідачем перед бюджетом не погашена.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 295.1, 295.2 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідач доказів про сплату податкового боргу до бюджету чи письмових заперечень у спростування доводів позивача суду не подав.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу у розмірі 1934,93 грн. є правомірними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 128, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (45000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1) на користь держави податковий борг у сумі 1934 (одна тисяча дев'ятсот тридцять чотири) грн. 93 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий - суддя О. О. Андрусенко