Справа № 2-а-891/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Чишман Л.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"28" березня 2012 р. Справа № 2-а-891/11

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від "01" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. ,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2011 року позивач звернувся з адміністративним позовом до УПФУ в Богунському районі м.Житомира і просив стягнути на його користь щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії як дитині війни з 1.01.2006року по 31.12.2010 року в сумі 7042 грн.

Постановою Богунського районного суду від 1 березня 2011 року позов задоволено частково. Зобов"язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 14.08.2010 року по 31.12.2010 року включно. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, порзивач подав апеляційну скаргу, в якій просить - скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну та задовольнити позовні вимоги повністю.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з"явились, про час та місце повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією, в даному судовому засіданні, за відсутності позивача та представника відповідача й в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.9).

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян діти війни в розумінні ст.1 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (надалі Закон №2195-4) особам, що належать до соціальної категорії громадян діти війни, з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року (з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього Закону) зупинено дію ст.6 Закону №2195-4 та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону №2195-4 виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50% розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007р. № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.12 ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік"

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено у новій редакції. Встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Разом з тим, суми підвищення дітям війни були визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян. Так, п. 8 Постанови встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2, з 1 жовтня - 49,8 гривні.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 9.07.2007 року та 22.05.2008 р. та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з 9.07.2007 року та з 22.05.2008 року ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Богунському районі м.Житомира повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним судом рішення щодо неконституційності положення п.12 ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік" та п. 41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 9.07.2007 року та з 22.05.2008 р. повинен був нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії за віком.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону №2195-4 відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Позовну заяву ОСОБА_3 подала до суду 14 лютого 2011 року, а тому визначений законом шестимісячний строк протягом якого можуть бути задоволені позовні вимоги закінчується 14 серпня 2010 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги за період з 14.08.2010 року по 31.12.2010 року включно включно, врахувавши шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах та вимоги позовної заяви щодо задоволення позову до 31.12.2010 року.

Строки звернення до суду за захистом порушеного права визначені Законом і обмежені у часі, а тому в разі пропуску шестимісячного строку з поважних причин і доведення цієї обставини він може бути поновлений судом.

В даному випадку спірні виплати є регулярними і виплачуються щомісяця разом із пенсійними виплатами, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні щомісячного підвищення до пенсії передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Посилання позивача на вимоги ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" в частині того , що дані допомоги виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, є безпідставними , так як вказаний Закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, які стосуються пенсійних виплат. В той же час Закон України "Про соціальний захист дітей війни" установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, яка за своєю природою є соціальною виплатою, а не пенсійною чи одним із видів пенсійних виплат, а тому до неї повинні застосовуватись строки звернення до суду визначені ст.99 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції в частині зобов"язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 14.08.2010 року по 31.12.2010 року включно прийнята з дотримання норм матеріального і процесуального права , а тому підлягає в цій частині залишенню без змін.

За таких підстав апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200,205, 206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від "01" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,Житомир,10003

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира Житомирської області вул. Перемоги, 55,м.Житомир,10003