Справа № 804/3516/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 р. Справа № 804/3516/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Шкуті А.А.
представника позивача Фролова І.І.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що невиїзна позапланова документальна перевірка підприємства була здійсненна всупереч чинному законодавству України та її висновки у вигляді Акту перевірки та зобов'язання у вигляді (штрафів) податкового повідомлення-рішення не можуть спричинити будь-які правові наслідки для підприємства, оскільки у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 млн. грн. за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу КМУ, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначено, що дозволу Кабінету Міністрів України стосовно перевірки підприємства позивача немає, підприємство не надавало заявки до органу ДПІ, щодо його перевірки, обсяг доходу позивача менший за 20 млн. грн. за попередній календарний рік, немає жодного рішення суду або постанови слідчих органів щодо проведення будь-яких перевірок підприємства. ПП «Безпека Комплекс» не ввозить на митну територію України, не виробляє та не реалізує підакцизні товари. ПП «Безпека Комплекс» не заявляло ніяких вимог щодо відшкодування ПДВ з державного бюджету за правовідносинами з ТОВ «БІЗ-ГАРД». Крім того, враховуючи положення вищенаведеного мораторію на перевірки, ДПІ не мало права проводити будь-які перевірки підприємства по взаємовідносинам з його контрагентами/постачальниками послуг. На підставі наданих позивачем первинних документів, відповідачем чітко встановлено те, що у позивача в наявності є всі первинні документи, які підтверджують реальність господарської операції та які вимагаються законодавством для можливості включення понесених підприємством витрат до складу валових витрат та податкового кредиту. Однак, не зважаючи на це, відповідачем зроблений висновок про нібито нереальність господарської операції між ТОВ «БІЗ-ГАРД» та позивачем, внаслідок такого висновку відповідач встановив порушення з боку ПП «Безпека Комплекс» пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим збільшено суму грошового зобов'язання ПП «Безпека Комплекс» за податком на додану вартість. На думку позивача, такі висновки контролюючого органу не відповідають фактичним обставинам, твердження відповідача про нібито нереальність господарської операції позивача в вищезазначених правовідносинах є абсолютно безпідставним, оскільки позивач подав до перевірки абсолютно повний пакет первинної документації, що підтверджує господарську операцію з надання послуг у вересні 2014 року, щодо чого не заперечує й відповідач: договір, акт приймання-передачі наданих послуг, належним чином оформлена податкова накладна. Також, позивач вважає, що твердження відповідача про те, що підприємство діяло без належної обачності і йому було відомо фактичний та адміністративно-майновий стан його контрагента - ТОВ «БІЗ-ГАРД», умови ведення цим підприємством господарської діяльності та порушення, які ним допускались, є безпідставним, не підкріпленим жодним доказом, є лише висновком посадових осіб відповідача, які проводили перевірку. Більш того, таким же безпідставним, а також таким, що принижує ділову репутацію позивача, є твердження відповідача про те, що діяльність позивача була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних із отримання податкової вигоди переважно з контрагентами-посередниками, які не виконували своїх податкових зобов'язань та порушували приписи господарського та цивільного законодавства, правила податкового обліку.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.
Відповідач до суду не прибув, у попередньому судовому засіданні надав письмові заперечення на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що проведеною перевіркою встановлені порушення позивачем чинного законодавства України, зокрема, підприємством безпідставно завищено податковий кредит по господарським операціям з ТОВ «БІЗ-ГАРД» на загальну суму 181179 грн., на підставі чого винесене оскаржуване повідомлення-рішення, у зв'язку із чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Для проведення перевірки ПП «Безпека Комплекс» на запит Верхньодніпровської ОДПІ від 09.12.2014 року №249010/10/04-19-15-033 були надані наступні документи: договір надання послуг реагування мобільної групи, додаткова угода до договору, договір надання послуг з охорони, податкові накладні, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг). Під час проведення перевірки використано інформацію комп'ютерної автоматизованої інформаційної системи податкової служби АІС «Податковий блок».
Відповідно наданих документів ПП «Безпека Комплекс» встановлено наступне.
В ході перевірки встановлено придбання послуг на підставі договору про надання послуг реагування мобільної групи №1914 від 01.08.2014 року та №1915 від 01.08.2014 року.
Згідно висновків акту перевіркою встановлено:
- нереальність здійснення господарських операцій в частині ПП «Безпека Комплекс» послуг у ТОВ «БІЗ-ГАРД»;
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач скористався своїм правом оскаржити його у судовому порядку, звернувшись із даним позовом до суду.
Вирішуючи питання щодо наявності у відповідача підстав для призначення та проведення позапланової документальної перевірки позивача, суд виходить з такого.
Статтею 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Положеннями п.3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.
Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.
Як зазначено у пункті 79.1 зазначеної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Суд зазначає, що аналізованими нормами ПК встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 27.01.2015 року (справа № 21-425а14).
Згідно положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не надано суду жодних доказів наявності підстав, визначених у п. 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», для проведення позапланової перевірки позивача, а відтак, суд дійшов висновку про порушення відповідачем наведеної вище норми права.
Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.
У зв'язку із задоволенням позовних вимог та на підставі положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача за рахунок Державного бюджету України документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 182,70 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Безпека Комплекс» витрати по сплаті судового збору в сумі 182,70 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може біти оскаржена у порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 07 квітня 2015 року.

Суддя В.В. Кальник