Справа № 2-а-183/2011
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"25" червня 2011 р. Справа № 2-а-183/2011

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від "10" лютого 2011 р. у справі № 2-а-183/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

26.01.2011р. ОСОБА_3 звернулась з позовом до УПФУ в Ружинському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача зробити перерахунок недоплаченого щомісячного державного підвищення до пенсії дитині війни та провести виплату за 2007-2010 роки.

Постановою Ружинського районного суду від 10.02.2011р. позов задоволено частково: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі щодо виплати позивачу в період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.; з 01.01.2009р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010р. по 31.12.2010р., надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі меншому, ніж це визначено Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі провести перерахунок та виплату підвищення пенсії позивачу в періоди з 9.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.; з 01.01.2009р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», з врахуванням фактично проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі відповідач, зокрема, посилається на те, що дане рішення не відповідає нормам чинного законодавства, так як в його мотивувальній частині є суттєві невідповідності висновків щодо наявних матеріалів справи, тобто порушено вимоги ч.ч.1,3 ст.86 КАС України; виплата надбавки до пенсії як дитині війни має здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України, до якого кошти Пенсійного фонду України не включаються, а отже, відповідач не може здійснювати виплату позивачу надбавки до пенсії за рахунок власних коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має статус дитини війни, що підтверджується відповідним доказом (а.с.4,5).

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян «діти війни» в розумінні ст.1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни», з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії за віком.

На момент звернення позивачки до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим вона звернулась до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

В той же час колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.; з 01.01.2009р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010р. по 25.07.2010р. включно, не врахувавши шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків , установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала , не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні щомісячного підвищення до пенсії передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Позовну заяву подано до суду 26 січня 2011 року, а тому визначений законом шестимісячний строк протягом якого можуть бути задоволені позовні вимоги закінчується 26 липня 2010 року.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивачкою не пропущений шестимісячний строк звернення до суду, так як вона є особою похилого віку, проживає в сільській місцевості, відсутні доказів того, що позивачка дізналась чи повинна була дізнатись про порушене право, є помилковими.

Строки звернення до суду за захистом порушеного права визначені Законом і обмежені у часі, а тому в разі пропуску шестимісячного строку з поважних причин і доведення цієї обставини він може бути поновлений судом. За таких обставин коли позивачем визначено період стягнення і він є значно більшим ніж встановлений законом шестимісячний строк, то суд 1-ї інстанції повинен був вирішити питання про поважність причин пропуску строку та можливості його поновлення.

Відповідно до ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

В даному випадку підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду колегія суддів не вбачає , а тому позовні вимоги щодо визнання дій неправомірними та зобов"язання відповідача нарахувати та виплатити на його користь підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.; з 01.01.2009р. по 31.12.2009р., з 01.01.2010р. по 25.07.2010р. включно необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,206,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 10.02.2011р. в частині визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі щодо виплати ОСОБА_3 з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.; з 01.01.2009р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010р. по 25.07.2010р., надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі меншому, ніж це визначено Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та зобов»язання управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі провести перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_3 в періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.; з 01.01.2009р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010р. по 25.07.2010р. виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» скасувати та залишити позовні вимоги в цій частині без розгляду.

Постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 10.02.2011р. в частині визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі щодо виплати ОСОБА_3 з 26.07.2010р. по 31.12.2010р. надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі меншому, ніж це визначено Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та зобов»язання управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі провести перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_3 в періоди з 26.07.2010р. по 31.12.2010р., виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», з врахуванням фактично проведених виплат - залишити без змін.

Ухвала в частині залишення позовних вимог без розгляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала в частині залишення позовних вимог без змін оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Княжики,Ружинський район, Житомирська область,13644

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області вул. Леніна.36,смт. Ружин,Житомирська область,13601