Справа № 816/1030/15-а
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1030/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.,

представника позивача - Храпач Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комсомольського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2015 року Комсомольський міський центр зайнятості (надалі - Комсомольський МЦЗ, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2) про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 545,75 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ОСОБА_2 в період перебування на обліку у Комсомольському МЦЗ не повідомив про факт трудових відносин із КП "Готель Славутич" що в подальшому призвело до незаконного нарахування та виплати йому допомоги по безробіттю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Надав пояснення, аналогічне за змістом обґрунтуванню позову.

Відповідач заперечення на позов не надав, в судове засідання не з'явився. Ухвали та повістки суду направленні відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, повернулись до суду з відміткою поштового відділення про невручення листа адресатові через закінчення терміну зберігання. Згідно інформації отриманої з Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із ч. 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Зважаючи, що доставка ухвали та повістки суду на адресу відповідача підтверджується підписом листоноші, виходячи з викладеного суд виконав свій обов'язок щодо повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, а тому справа може бути вирішена за даної явки та на підставі наявних в ній доказів.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 28.04.2014 року звернувся до Комсомольського МЦЗ із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю /а.с.6/. У поданій заяві відповідач зазначив, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та пенсії не отримує, а також не має постійного або тимчасового заробітку, та не являється членом селянського чи фермерського господарства.

Наказом Комсомольського МЦЗ від 30.04.2014 року №НТ140430 відповідачу надано статус безробітного /а.с.42/.

Наказом Комсомольського МЦЗ від 05.05.2014 року №НТ140505 відповідачу призначено допомогу по безробіттю /а.с.42/.

Наказом від 20.10.2014 року №НТ141020 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з невідвідуванням безробітним ДСЗ без поважних причин 30 календарні дні та припинено реєстрацію безробітного з 16.10.2014 року /а.с.43/.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 №1533-ІІІ (далі - Закон №1533-ІІІ) Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 №5067-VІ (далі - Закон №5067-VІ) безробітною визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до робот.

У свою чергу зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.

Як свідчать матеріали справи, відповідач був зареєстрований як безробітний у Комсомольському МЦЗ з виплатою допомоги по безробіттю з 04.08.2014 року по 03.09.2014 року.

Статтею 1 Закону №5067-VІ встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Згідно з пунктом 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62 (далі - Порядок №60/62) перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів.

За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.

У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.

За на слідками розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Комсомольським МЦЗ складено акт від 06.02.2015 року №9 /а.с.8-9/.

При проведенні перевірки було встановлено, що під час перебування на обліку у Комсомольському МЦЗ відповідач надавав послуги КП "Готель Славутич" за трудовими угодами з 04.08.2014 року по 31.08.2014 року та з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року.

Таким чином, в період перебування на обліку в Комсомольському МЦЗ та отримуючи допомогу по безробіттю, відповідач перебував у трудових відносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону №5067-VІ зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону №5067-VІ встановлено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Отже, під час перебування на обліку в Комсомольському МЦЗ відповідач не повідомив службу зайнятості, що з 04.08.2014 року по 31.08.2014 року та з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року перебував у трудових відносинах із КП «Готель Славутич», про що свідчить наявна в матеріалах справи копії трудових договорів №19 та №16 та акти виконаних робіт /а.с.10-13/, що й призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю.

Згідно з п. 6 Порядку №60/62, у разі встановлення центрами зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законом порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 36 №1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

На підставі вищевикладеного та керуючись пунктом 7 Порядку №60/62 позивач виніс наказ про повернення допомоги по безробіттю від 12.02.2015 року №13 /а.с.14-15/, який направив відповідачу разом з повідомленням про повернення допомоги по безробіттю /а.с.16/, за період з 04.08.2014 року по 30.09.2014 року в розмірі 545,75 грн.

Проте на момент розгляду даної справи кошти на розрахунковий рахунок позивача від Ожередова І.В не надійшли.

Відомостей щодо оскарження наказу центру зайнятості матеріали справи не містять.

З огляду на приведене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комсомольського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Комсомольського міського центру зайнятості (р/р 3202 в ГУДКУ у Полтавській області, МФО 831019) незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 545 (п'ятсот сорок п'ять) грн. 75 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2015 року.

Суддя Г.В. Костенко