Справа № 825/218/15-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/218/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

при секретарі Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання неправомірною вимоги та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові (далі - відповідач) про визнання неправомірною відмову відповідача в поверненні збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2421 грн. 50 коп.; зобов'язання відповідача звернутися з поданням, передбаченим п. 5 "Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013, до головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області про повернення ОСОБА_2 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за договором купівлі-продажу квартири в сумі 2421 грн. 50 коп.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст.196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 04.12.2014 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Цей договір був засвідчений за реєстровим № 5055 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. і зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності згідно номеру витягу 17722826. Купівля квартири позивачем була здійснена вперше.

Під час укладання вищевказаного договору позивач сплатив 1% збору на обов'язкове державне пенсійне страхування від суми договору купівлі-продажу в сумі 2421 грн. 50 коп., що підтверджується квитанцією за № к 111/4/10 від 04.12.2014.

В подальшому позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з усною вимогою про повернення помилково сплачених коштів, однак отримала усну відмову. 22 грудня 2014 року звернулась з письмовою заявою, на яку відповіді не отримала.

Вказане стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до п.9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з вимогами припису п.15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 визначено, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивач, до придбання квартири 04.12.2014 іншого житла не набувала і свого права на безоплатну приватизацію житла не використовувала.

Вказане підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру прав на нерухоме майно та копією паспорта позивача, з яких вбачається що за нею не було зареєстровано право власності на нерухомість і вона не використовувала своє право на безоплатну приватизацію житлового приміщення.

За правилами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, управлінням Пенсійного фонду не доведено придбання позивачем житла не вперше.

Доводи апелянта стосовно того, що в Україні відсутня єдина система реєстрації прав на нерухоме майно є необґрунтованими з огляду на положення ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", згідно якої державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень - єдина державна інформаційна система, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обмеження, суб'єктів речових прав, технічні характеристики об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об'єктів нерухомого майна.

За таких підстав, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що при оформлення позивачем договору купівлі-продажу квартири збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири в сумі 2421 грн. 50 коп. з неї було сплачено помилково.

Отже, сплачена сума збору на обов'язкове державне пенсійне страхування підлягає поверненню позивачу, оскільки, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», вона не є платником зазначеного збору, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги, а висновки суду першої інстанції є такими, що відповідають вимогам закону і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції та матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.