Справа № 826/1044/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2015 року № 826/1044/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРМЕНТС УКРАЇНА»
до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25 листопада 2013 року; стягнення коштів, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29 січня 2014 року до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА», позивач) з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25 листопада 2013 року (далі - оскаржуване рішення); стягнення з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - відповідач) на свою користь суму завданих збитків у розмірі 24 665,33 грн.

10 лютого 2014 року позивачем до суду було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» просило стягнути з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на свою користь суму завданих збитків у розмірі 56 474,47 грн.

Справа перебувала у провадженні судді Данилишина В.М. Справі був присвоєний № 826/1044/14.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року, в задоволенні позовних вимог повністю відмолено.

Не погоджуючись з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року, представником позивача було подано касаційну скаргу, яку за наслідками розгляду в суді касаційної інстанції задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (ухвала ВАСУ від 20 січня 2015 року, справа № К/800/38065/14).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2015 року справу № 826/1044/14 прийнято до провадження суддею Погрібніченком І.М.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що коригування митної вартості за резервним методом здійснене відповідачем з порушенням вимог законодавства України, оскільки митним органом не було проведено процедури консультацій для визначення митної вартості товарів за вказаним методом.

Позивач стверджує, що посилання у п. 3 оскаржуваного рішення на проведення процедури консультацій для визначення митної вартості товарів за резервним методом є недостовірною інформацією та є порушенням вимог Митного кодексу України.

Позивач вважає, що заявлена ним митна вартість товару є вищою від середньої, та складає 1,385 доларів США, що є правдивим, відповідає дійсності та не суперечить інтересам держави, -в частині заниження митної вартості. Заявлена декларантом митна вартість є, на переконання позивача, достовірною та об'єктивною, що підтверджується зовнішньоекономічними контрактами, інвойсами та іншими документами.

За таких обставин, позивач вважає, що оскільки підстав для відмови у митному оформленні всупереч наведеним вимогам не було, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів від 25.11.2013 р. № 100260000/2013/200717/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, позивач вказує на те, що йому в зв'язку із видачею відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25.11.2013 р., відмовлено у випуску товару із зони митного оформлення.

Внаслідок чого, в зв'язку з вимушеним зберіганням вантажу позивачем, Державним підприємством «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски» (виконавцем за Договором про надання послуг по декларуванню та зберіганню вантажів на митному складі відкритого типу № 470-МС від 03.10.2013 р.) ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» надано послуги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, на загальну суму 56 474,47 грн., які позивач вважає необхідно стягнути з відповідача як суму завданих декларанту збитків.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

24 лютого 2014 року до матеріалів справи були долучені заперечення проти адміністративного позову, в яких відповідач вказує на те, що оскільки декларантом не було надано в повному обсязі додаткових документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, орган доходів і зборів прийняв рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Таким чином, митну вартість, як вказує відповідач, було правомірно визначено згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів за резервним методом, який ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Представник відповідача позов не визнав, просив суд в задоволенні адміністративного позову повністю відмовити з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання від 25.03.2015 р. представника відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання умов Договору купівлі-продажу № 01/13 (далі - Договір № 01/13), укладеного 27 серпня 2013 року між Компанією «NEXT BEST CLOTHING Ltd» (Великобританія) (Продавець) та ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» (Україна) (Покупець), в період з 27.08.2013 по 31.12.2016 Продавець зобов'язується відвантажити, а Покупець - прийняти та оплатити товар, а саме: одяг, додаткові речі до одягу, взуття та інші вироби з текстильних матеріалів, які використовувались, постачаються у пакувальних мішках навалом, в об'ємі 648 000,00 кг партіями по ціні 0,75 GBP за 1 кг на загальну суму 486 000,00 GBP (пп. 1.1 п. 1 Договору № 01/13).

Підпунктом 1.2 п. 1 вказаного вище Договору № 01/13 визначено, що кількість товару та його асортимент вказується сторонами в рахунку-фактурі і узгоджується щомісячно або в інші строки, що задовольняють обидві сторони.

Підпунктом 3.2 п. 3 вказаного вище Договору № 01/13 визначено, що Покупець оплачує отриманий товар відповідно до кількості товару, зазначеної у вантажно-митній декларації (ВМД) після розмитнення вантажу в Україні та за ціною, виходячи з розрахунку ціни за 1 кг вантажу або здійснює передоплату згідно наданого рахунку (інвойс). Розрахунки між сторонами здійснюються по безготівковому перерахунку у термін, узгоджений сторонами усно або у формі додатку до цього Договору.

Підпунктом 4.1 п. 4 вказаного вище Договору № 01/13 визначено, що умови поставки FCA, міста Великобританії.

Згідно з транспортним дорученням № 1 від 17.09.2013 до договору транспортного експедирування № ТЕ-3/13 від 08.08.2013 р., укладеного між ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» (Замовник) та ТОВ «КОНТЕЙНЕРШІПС» (Експедитор), компанія «NEXT BEST CLOTHING Ltd» завантажила товар у контейнер № CSFU451317-0 стандарту ISO у місті Норталертон поштовий код DL62NQ.

Продавець надав супровідні документи: інвойс № NBC-0672 від 30.09.2013 р. із вказаною вагою 19 040,00 кг за ціною 0,750 англійських фунтів стерлінгів за 1 кг, на загальну суму 14 280,00 англійських фунтів стерлінгів (GBP); перевізний документ Customs Entry Advice № 191 A01133J від 02.10.2013 р.

22 жовтня 2013 року, товар (бувший у використанні одяг), вагою 19 040,00 кг, отримувачем якого є ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА», перетнув державний кордон України та був доставлений експедитором ТОВ «КОНТЕЙНЕРШІПС» на митний пост «Східний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів.

Зважаючи на законодавчу заборону із ввезення на митну територію України певного виду товарів, що використовувались (хутро, дитячі іграшки, шкіряні вироби, крім головних уборів тощо), Покупець - ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» в присутності інспекторів М/п «Східний» здійснило попередній огляд та сортування товару для заявления в режим імпорт та проведення митних процедур незабороненого Поясненням до УКТЗЕД. Для цього було отримано погодження Київської міжрегіональної митниці Міндоходів № 4632/25-38 від 24.10.2013 р. для розміщення вказаного товару на ліцензійний митний склад, допуску людей та виконання сортування.

Після сортування товару, за погодженням із Компанією «NEXT BEST CLOTHING Ltd» в адресу ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» був направлений новий уточнений інвойс від 08.11.2013 р. № NBC-0728. Ціна за 1 кг товару змінена з 0,750 GBP до 0,783 GBP. Додатково надано рахунок про-форма інвойс від 08.11.2013 р. на загальну суму 51,32 GBP на товар, що не підлягає митному оформленню.

На підставі інвойсу № NBC-0728 від 08.11.2013 р. ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» сплатило вартість товару 20.11.2013 р. у розмірі 14 228,68 GBP.

Також, Продавцем товару на ім'я митного органу було надано листа із поясненнями щодо надання нового інвойсу та про-форми інвойсу.

ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» відповідно до умов договору транспортного експедирування № ТЕ-3/13 від 08.08.2013 р. та рахунку № 11 від 18.10.2013 р. сплатив транспортні витрати у розмірі 22 949,48 грн.

14 листопада 2013 року до митного оформлення на митному пості «Східний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» було заявлено товар: 1. «Бувший у використанні одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, без встановлених торгівельних марок та артикулів. Ступінь зносу до 30%. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 15 214 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GB»; 2. «Взуття вживане, несортоване. Ступінь зносу до 30%. У змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Чоловічий, жіночий та дитячий асортимент - 1 890 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GB. Торговельна марка немає даних.»; 3. «Інші речі домашнього вжитку, бувші у використанні, несортовані. Ступінь зносу до 30%. Зібрано та продезінфіковано у Великобританії. Асортимент: білизна постільна, столова та кухонна, рушники, фіранки, скатертини, ковдри. З текстильних матеріалів, у змішаному вигляді, без індивідуальної упаковки - 990 кг. Виробник немає даних. Країна виробництва - GB. Торговельна марка немає даних» (далі - Товар) та подано електронну митну декларацію № 100260000/2013/115357 від 14.11.2013 р. з товаросупровідними документами для підтвердження заявленої митної вартості товарів, які зазначені в графі 44 даної декларації.

Митна вартість декларантом була заявлена за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідачем позивачу було надіслано електронне повідомлення від 14.11.2013 р., в якому декларанту запропоновано надати додаткові документи відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, а саме: копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу органу доходів і зборів декларантом були надані додаткові документи, а саме: експертний висновок Київської торгово-промислової палати від 18.11.2013 р. № Ц-743; копія митної декларації країни відправлення (export declaration); документ Customs Entry Advice.

25 листопада 2013 року відповідачем видано ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669.

За результатами розгляду поданих декларантом документів, Київська регіональна митниця Державної митної служби України 25 листопада 2013 року прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2.

В результаті прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення, митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу.

28 листопада 2013 року ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» через декларанта ТОВ «АЛЕКС», що діє на підставі Договору № 08/13 від 12.08.2013 р., було подано скаргу № 2811-01 до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із вимогою про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 25.11.2013 р. № 100260000/2013/200717/2.

У відповідь на вказану скаргу, відповідач у своєму листі від 10.12.2013 р. № 14.1/6-25/8995 повідомив ТОВ «АЛЕКС» про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

27 грудня 2013 року ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» було подано скаргу вих. б/н від 26.12.2013 р. на рішення про коригування митної вартості товарів від 25.11.2013 р. № 100260000/2013/200717/2.

Рішенням Міністерства доходів і зборів України від 23.01.2014 р. № 1247/6/99-99-24-02-04-15 відмовлено у задоволенні скарги позивача.

Незгода з прийнятими контролюючим органом карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішенням про коригування митної вартості товарів, а також існування збитків, завданих, на думку декларанта, з вини відповідача обумовило позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРМЕНТС УКРАЇНА», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (далі - МК України) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 7 МК України (в редакції, чинній на момент митного оформлення товару) визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Державна митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 57 глави 9 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч. 1 ст. 57 МК України).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) закріплено в ст. 58 МК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Як визначено в ч. 5 ст. 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, частиною другою вказаної вище статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому частиною п'ятою ст. 53 МК України заборонено вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частиною 6 ст. 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України.

Як вбачається, оскаржуване рішення містить посилання на те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Декларанту запропоновано надати додаткові документи відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України: 1) копію митної декларації країни відправлення; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларант ознайомлений з вимогами органу доходів і зборів. Додаткові документи надані декларантом: 1) експертний висновок Київської ТПП від 18.11.2013 № Ц-743; 2) копія митної декларації країни відправлення (export declaration); 3) Customs Entry Advice.

Митна вартість визначена із застосуванням методу № 2ґ (резервний метод).

Попередні методи не застосовані: метод 1 - відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 та ч. 6 ст. 54 МК України; методи 2а, 26 - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари з урахуванням вимог ст. ст. 59, 60 МК України; методи 2в, 2г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості.

МД від 10.09.2013 № 100260000/2013/111092.

МД від 10.09.2013 № 100260000/2013/111093.

Проведено процедуру консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів за методом 2ґ.

Декларант має право звернутися до органу доходів і зборів з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду відповідно до глави 4 МК України.

Стосовно тверджень відповідача про наявність «розбіжностей» у документах, поданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до пояснення до товарної позиції 6309 (код Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності), затвердженої Наказом Державної митної служби України від 30.12.2010 р. № 1561, до цієї товарної позиції включаються вироби, обмежений список яких поданий у пунктах (1) і (2) приміток до цієї групи. До цієї товарної позиції включаються лише товари, перераховані в обмеженому списку відповідно до відомостей Пояснення.

З дозволу органу доходів і зборів, відповідно до вимог ст. 127 МК України, позивачем проведено огляд товару на митному складі, сортування товару, Продавцем - компанією «NEXT BEST CLOTHING Ltd» було надано інвойс (рахунок-фактуру) № NBC-0728 від 08.11.2013 р. на суму 14 228,68 GВР та про-форму інвойс (сума, що не підлягає оплаті) від 08.11.2013 р. на суму 51,32 GВР на товар, що не підлягає розмитненню.

Таким чином, зважаючи на законодавчу заборону із ввезення на митну територію України певного виду товару, Покупець в присутності інспекторів митниці здійснив попередній огляд та сортування товару для заявлення в режим імпорту та проведення митних процедур на ліцензійному складі митниці, після чого отримав уточнений інвойс № NBC-0728 від 08.11.2013 р., де ціна за 1 кг товару змінена з 0,750 GBP до 0,783 GBP, додатково надано рахунок про-форму інвойс від 08.11.2013 р. на загальну суму 51,32 GBP на товар, що не підлягає митному оформленню. Після надання листа митному органу із поясненням щодо наданого уточненого інвойсу та про-форми інвойсу позивач 14.11.2013 р. подав митну декларацію з обґрунтовано зазначеною митною вартістю з урахуванням транспортних витрат.

Отже, вартість товару, що підлягає митному оформленню була документально підтвердженою.

Стосовно тверджень відповідача про відсутність в інвойсі умов поставки товару, суд зазначає наступне.

Інвойс або рахунок-фактура - в комерційній практиці документ, що надається продавцем покупцеві і вміщує перелік товарів, їх кількість і ціну, по якій вони будуть поставлені покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага і т. д.). Рахунок-фактура є основним документом, згідно з яким оплачуються отримані товари чи послуги відповідно до вказаних умов. В міжнародній практиці використовується інвойс, який є аналогом рахунку-фактури.

Всі умови щодо товару, ціни, поставки тощо визначені Договором купівлі-продажу № 01/13 від 27.08.2013 р. Аналіз вказаного договору дає підстави стверджувати, що останній відповідає вимогам Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 р. № 201, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.09.2001 р. за № 833/6024.

Стосовно тверджень відповідача, що розрахунок митної вартості товару не включає суми страхування - є безпідставним, оскільки страхування товару є не обов'язком, а лише правом Покупця.

Крім того, застереження відповідача про відсутність підтвердження вартості перевезення товару спростовується поданими документами для визначення митної вартості товару та матеріалами справи.

Згідно з правилами Інкотермс 2010, які введені в дію Міжнародною Торговою Палатою з 01.01.2011 (на заміну Інкотермс 2000), FСА. Frее Саrrіеr (вказане місце): товар доставляється перевізнику замовника.

Відповідно до даних транспортного ордеру № 1 від 17.09.2013 р. адреса навантаження -м. Норталлертон, Великобританія.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність документів на перевезення товару від м. Норталлертон до порту спростовується вищевикладеним.

Крім того, суд вважає за необхідне відзначити, що відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як вбачається з матеріалів справи, поданий відповідачем «текст», що міститься на а.с. 134 тому № I не є належним доказом проведення процедури консультації, оскільки не містить ні підпису, ні інших реквізитів, що свідчать про участь позивача у таких консультаціях, а тому факту проведення консультацій із декларантом відповідачем не доведено.

Вказане підтверджується також поясненнями представника позивача, наданими ним в судовому засіданні.

Крім того, з аналізу матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що контролюючим органом порушено порядок застосування методів визначення митної вартості.

Так, відповідачем надано інформацію про вартість подібного (аналогічного) товару (а.с. 170-173 том № I) за період з 25.08.2013 р. по 25.11.2013 р. відповідно до наданої інформації ціна аналогічного товару, що постачався із Великобританії становили від 1,17 доларів США до 1,30 доларів США за 1 кг, при цьому в результаті застосування резервного методу відповідач визначив вартість товару позивача в розмірі 3,2619 GBP, або 41,6430 грн./5,21 доларів США, що в 5 разів перевищує вартість аналогічного товару за той же період із тієї ж країни походження.

Отже, незважаючи на наявність інформації про ціну на подібний (аналогічний товар) відповідачем завищено вартість товару позивача в 5 раз.

При цьому, відповідачем декларанту під час застосування вказаного методу не було надано відомостей про метод визначення митної вартості, та розраховану ним митну вартість.

З підстав викладеного, суд вважає, що під час розгляду справи факт неправомірності прийняття відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25.11.2013 р. є доведеним.

Таким чином, дійшовши вказаного вище висновку, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25 листопада 2013 року підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

У той же час, суд зазначає, що в зв'язку із видачею відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25.11.2013 р., позивачу було відмовлено у випуску товару із зони митного оформлення.

Вказане стало підставою для укладення між позивачем (Замовник) та Державним підприємством «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски» (Виконавець) 03 жовтня 2013 року Договору № 470-МС про надання послуг по декларуванню та зберіганню вантажів на митному складі відкритого типу (далі - Договір № 470-МС).

Відповідно до умов розділу I Договору № 470-МС Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується за обумовлену плату і в обумовлений строк надати послуги по зберіганню на митному складі відкритого типу товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Замовника, що переміщуються через митний кордон України, а також надавати інші, пов'язані із зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, послуги; розвантажувати на склад, зберігати під митним контролем вантаж Замовника, навантажувати вантаж на транспорт одержувача; зберігати вантаж на складі до його повної видачі Замовнику.

Згідно з Актом № АЗП-000576 від 25.10.2013 р. заміру площі згідно Договору № 470-МС в зоні діяльності Київської міжрегіональної митниці визначено площу, під якою знаходиться товар.

У зв'язку з вимушеним зберіганням вантажу позивачем, Виконавцем надано ТОВ «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» послуги на загальну суму 56 474,47 грн., що підтверджується наступними документами: рахунок-фактура № CF-043408 від 29.10.2013 р. на суму 6 265,58 грн., рахунок-фактура № CF-043917 від 13.11.2013 р. на суму 2 865,89 грн., рахунок-фактура № CF-043918 від 13.11.2013 р. на суму 5 184,00 грн., рахунок-фактура № CF-044442 від 29.11.2013 р. на суму 9 999,00 грн., рахунок-фактура № CF-044847 від 12.12.2013 р. на суму 15 792,00 грн., рахунок-фактура № CF-045923 від 29.01.2014 р. на суму 16 368,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Частиною другою ст. 30 МК України визначено, що шкода, заподіяна особам та їх майну неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю органів доходів і зборів або їх посадових осіб чи інших працівників при виконанні ними своїх службових (трудових) обов'язків, відшкодовується цими органами, організаціями у порядку, визначеному законом.

Дійшовши висновку про неправомірність прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення, встановивши факт наявності завданих позивачу збитків, що підтверджуються документально, суд дійшов висновку про стягнення з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на користь позивача суму завданих збитків в розмірі 56 474,47 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і на підставі п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати прийняті Київською міжрегіональною митницею Міндоходів картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100260000/2013/00669 та рішення про коригування митної вартості товарів № 100260000/2013/200717/2 від 25 листопада 2013 року.

3. Стягнути з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» суму завданих збитків в розмірі 56 474 (п'ятдесят шість тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 47 коп.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРМЕНТС УКРАЇНА» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко