Справа № 804/8800/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2015 рокусправа № 804/8800/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/8800/14 за адміністративним позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Електропласт" про накладення арешту на кошти, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2014 року Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - позивач, ТОВ "ПФК Електропласт") звернулась до суду з позовом про накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Електропласт" на рахунках у банках.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно не допустив посадових осіб податкового органу до проведення перевірки на підставі наказу № 528 від 16.06.2014р., що відповідно до п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), є підставою для застосування адміністративного арешту на кошти підприємства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на підтвердження повноважень посадовою позивача було надано довідку, в якій зазначається посада працівника, його місце роботи та прізвище, яка фактично дублює відомості в посвідчені.

Представник відповідача у судовому засіданні прохав залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, в судове засідання представник не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до відповідача з запитом від 24.03.2014р. № 5322/10/04-61-15-01 про надання пояснень та їх документального підтвердження з питань відносин з ТОВ "ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО" у період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р., у термін протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Листом від 11.04.2014р. вих. № 15-04 відповідач повідомив позивача про відмову у наданні витребуваних контролюючим органом документів у зв'язку з невідповідністю запиту від 24.03.2014р. вимогам чинного законодавства, складеного без зазначення обґрунтованих підстав, конкретизованого опису інформації та переліку документів, що запитується.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України у зв'язку з тим, що за наслідками перевірки платників податків ТОВ "ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО" за січень 2014р. виявлено факти, що свідчать про можливі порушення відповідачем податкового законодавства у відповідний період, та у зв'язку з ненаданням ТОВ "ПФК Електропласт" пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий запит контролюючого органу, керівником ДПІ видано наказ від 16.06.2014 р. № 528 "Про призначення з 16.04.2014 р. документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПФК Електропласт" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ВІДРОДЖЕННЯ-ДНІПРО" у період з 01.01.2014р. по 31.01.2014р.".

16.06.2014 р. керівником ДПІ підписано направлення на перевірку № 248.

З акту ДПІ в АНД районі від 16.06.2014 р. № 11/04-01-22-3/37804995 "Про недопущення до перевірки ТОВ "ПФК Електропласт" вбачається, що головним державним ревізором-інспектором відділу проведення камеральних перевірок управління податкового аудиту ДПІ в АНД районі Пігусовим І.М. з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПФК Електропласт" здійснено виїзд за юридичною адресою підприємства. Директором ТОВ "ПФК Електропласт" отримано копію наказу від 16.06.2014 р. № 528 з відміткою в направленні на перевірку № 000248, проте у допуску для проведення вказаної перевірки було відмовлено без зазначення законних підстав.

У зв'язку з відмовою у допуску до проведення перевірки, позивач звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти відповідача на рахунках у банках.

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного.

У відповідності до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок регламентовано статтею 78 ПК України.

Зокрема п.78.4 ст.78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно п.78.5 ст.78 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 ст.81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З аналізу вищенаведених положень податкового законодавства вбачається, що підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки є непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених ПК України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки або пред'явлення таких документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Судом встановлено, та в апеляційній скарзі не заперечувалось, що головним державним ревізором-інспектором відділу проведення камеральних перевірок управління податкового аудиту ДПІ в АНД районі Пігусовим І.М. не було надано службового посвідчення до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

На підтвердження повноважень Пігусовим І.М. було надано довідку ДПІ в АНД районі від 17.09.2014 р. № 45, в якій зазначено, що він працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового аудиту окремих платників управління податкового аудиту ДПІ в АНД районі.

Таким чином, ненадання службового посвідчення особи, яка зазначена в направленні на проведення перевірки стало підставою для недопущення відповідачем посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.

Відповідно до п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно п.п.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України та п.7.1 розділу VІІ Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 568 арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу доходів і зборів до суду.

Пунктом 7.3 Порядку визначено, що для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган доходів і зборів подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу). Разом з тим, підстави його застосування, що визначені п. 94.2 ст. 94 ПК України, є загальними як для керівника контролюючого органу, так і для суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач мав право, передбачене законодавством, не допустити у посадових осіб ДПІ до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у зв'язку з ненаданням службового посвідчення особи, яка зазначена в направленні на проведення перевірки. Тому підстав для застосування адміністративного арешту, у даному випадку, відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/8800/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.04.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак