Справа № 815/1020/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1020/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року

16год.45хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Слободянюка К.С.

За участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідачів:

від Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області: Клос А.В. - за довіреністю

від ГУ Міндоходів в Одеській області: Клос А.В. - за довіреністю

від Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області: Копанський С.А. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області, ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить суд визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб ГУ Міндоходів в Одеській області з виплати заборгованості позивачу грошового забезпечення за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік; зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Роздільнянську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ Міндоходів в Одеській області здійснити нарахування за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік та виплатити позивачу грошове забезпечення з розрахунку окладу за спеціальне звання, посадового окладу за останньою основною посадою та відсоткової надбавки за вислугу років в розумінні Наказу Державної податкової адміністрації Украпїни від 07.02.2001 року №43.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначив, що в період з 22.12.1999 року по 13.07.2006 року працював в управлінні податкової міліції в Одеській області та перебував на посаді начальника слідчого відділення податкової міліції Роздільнянської МДПІ ДПА в Одеській області, та до дня звільнення перебував на бухгалтерському обліку в Роздільнянській МДПІ, де отримував заробітною плату.

19.10.2005 року по відношенню до позивача в рамках розслідування кримінальної справи було обрано запобіжний захід - тримання під вартою, у зв'язку з чим позивач з 19.10.2005 року по день звільнення (по 13.07.2006 року) перебував в Одеському слідчому ізоляторі, та заробітна плата йому не нараховувалася та не сплачувалася.

Підставою для невиплати позивачу грошових коштів при звільненні став наказ ДПА в Одеській області №629-о від 11.10.2006 року про внесення змін до наказу ДПА в Одеській області №419-о від 11.07.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_1 не зараховано трудовий стаж з 19.10.2005 року по день звільнення та не сплачено заборгованість по заробітній платі з 19.10.2005 року по 13.07.2006 роки.

Згідно з постановою прокуратури Одеської області від 27.01.2014 року кримінальна справа по відношенню до позивача закрита у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

10 липня 2014 року відповідно до наказу ГУ Міндоходів в Одеській області №278-о внесено зміни до наказу ДПА в Одеській області від 11.10.2006 року №629-о, відповідно до якого позивачу поновлено трудовий стаж до дня звільнення, тобто до 13.07.2006 року. В подальшому після отримання зазначеного наказу позивач звернувся до пенсійного фонду в Роздільнянському районі Одеської області з метою встановлення відповідності страхового стажу, зазначеного в трудовій книжці, та страхового стажу відповідно до відомостей пенсійного фонду. Однак в пенсійному фонді позивача було проінформовано, що інформація щодо трудового стажу за 2004 -2006 роки Роздільнянською МДПІ не надавалася. Крім того Роздільнянська МДПІ повинна сплатити позивачу заборгованість по заробітній платі за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік та відпускні за 2006 рік з відповідними нарахуваннями за несвоєчасну сплату заробітної плати.

Позивач неодноразово звертався до Роздільнянської МДПІ та до ГУ Міндоходів в Одеській області із заявами про виплату грошового забезпечення, однак згідно їх відповідей вбачається, що відповідач вважає, що до дня арешту з ОСОБА_1 було повністю розраховано, а підстав для нарахування грошового забезпечення за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 року немає.

Позивач вважає, що після закриття кримінального провадження по відношенню до нього та після внесення змін до наказів про його звільнення відповідачі зобов'язані сплатити заборгованість по грошовому забезпеченню за спірний період.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідачів /Головного управління Міндоходів в Одеській області, Головного управління ДФС в Одеській області/ в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на доводи письмових заперечень. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що наказом Державної податкової адміністрації в Одеській області від 11.07.2006 року № 419-0 «Про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1» позивач був звільнений в запас Збройних Сил України за ст.64 п. «г» (через скорочення штатів), цим же наказом було визначено вислугу років ОСОБА_1 на день звільнення в календарному обчисленні 12 років 11 місяців 13 днів, вислуга для виплати грошової допомоги складає 06 років 06 місяців 11 днів. Однак, в рамках розслідування кримінальної справи, порушеної 14.10.2005 року по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєні злочинів передбачених ч. 3, ст.364, ч.2. ст.366, ч.2, ст.372 Кримінального кодексу України, 19.10.2005 до позивача було обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Так, враховуючи, що з 19.10.2005 ОСОБА_1 не виконував свої посадові обов'язки та був відсутній на робочому місці, так як знаходився під вартою, бухгалтерією Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області, відповідно до вимог законодавства було припинено виплату йому заробітної плати.

Наказом ДПА в Одеській області від 11.10.2006 № 629-о «Про внесення змін до наказу ДПА в Одеській області від 11.07.2006 р. № 419-о» в зв'язку з відсутністю ОСОБА_1 на роботі з 19.10.2015 р. визначено вислугу років ОСОБА_1 на день звільнення в календарному обчисленні 12 років 02 місяці 20 днів, вислуга для виплати грошової допомоги складала 06 років 01 місяців 10 днів.

В подальшому, 27.01.2014р. прокуратурою Одеської області винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою постановлено кримінальне провадження закрити, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

У зв'язку з чим наказом ГУ Міндоходів в Одеській області від 10.07.2014 № 278-о «Про внесення змін до наказу ДПА в Одеській області від 11.10.2006 № 629-о», яким внесено зміни щодо вислуги років позивачем та визначено вислугу на день звільнення в календарному обчисленні 12 років 11 місяців 11 днів, вислуга для виплати грошової допомоги складає 06 років 06 місяців 21 день.

При цьому, порядок відшкодування грошових доходів, які особа втратила внаслідок незаконного взяття і тримання під вартою, після закриття кримінального провадження за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, регулюється нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»..

Отже, ГУ Міндоходів в Одеській області вважає, що відсутні підстави для нарахування грошового забезпеченні за період з 19.10.2005 по 13.07.2006 року.

Представник відповідача /Роздільнянської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області/ в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях. В обґрунтування своєї позиції вказав, що відповідно до п.8 Методичних рекомендацій щодо виплати грошового утримання особам начальницького складу податкової міліції за час перебування в розпорядженні ДПА України, відстороненим від виконання службових обов'язків (посади), особам, підданим арешту, та за час перебування їх під арештом, а також стосовно видачі грошових атестатів при звільненні та переміщенні по службі, затверджених наказом ДПА України від 07.02.2001 року №43, «особам начальницького складу, заарештованим слідчими чи судовими органами, виплата грошового утримання припиняється від дня арешту. Недоодержане до дня арешту грошове утримання може бути виплачене лише з дозволу слідчих органів». У відповідності до документів, що надходили до фінансового підрозділу Роздільнянської ОДПІ в Одеській області до дня арешту, ОСОБА_1 розраховано в повному обсязі. Отже підстав для нарахування грошового забезпечення за період з 19.10.2005 року по момент звільнення а саме по 01.07.2006 року немає.

Враховуючи викладене, представник Роздільнянської ОДПІ вважає доводи та вимоги, які викладені в позові ОСОБА_1, безпідставними, тому позов не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, його представника та представників відповідачів, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що наказом Державної податкової адміністрації в Одеській області від 29.07.2004 №330-0 «Про призначення співробітників податкової міліції» ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника слідчого відділення податкової міліції Роздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області.

01.10.2005 року ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, відповідно до наказів ДПА України від 11.05.2005 року № 135 «Щодо внесення змін до наказу ДПА України від 25.12.2004 № 722», від 25.06.2005 року №233 «Про оптимізацію штатної чисельності підрозділів податкової міліції органів державної податкової служби», від 13.07.2005 № 263 «Про зміни в організації структури органів державної податкової служби», від 13.07.2005 № 268 «Про затвердження штатних розписів підрозділів податкової міліції державної податкової служби України» та згідно з наказами ДПА в Одеській області від 13.05.2005 № 201 «Про зміни в штатних розписах підрозділів податкової міліції Одеської області», від 28.07.2005 № 334 «Про затвердження штатних розписів підрозділів податкової міліції державної податкової служби в Одеській області». Згідно вказаного попередження ОСОБА_1 також повідомлено про неможливість його працевлаштувати. Позивач був ознайомлений з попередженням 01.10.2005 року, що підтверджується його особистим підписом.

Наказом Державної податкової адміністрації в Одеській області від 11.07.2006 року № 419-0 «Про звільнення майора податкової міліції ОСОБА_1» позивач був звільнений в запас Збройних Сил України за ст.64 п. «г» (через скорочення штатів). Згідно вказаного наказу позивачу також було визначено вислугу років на день звільнення в календарному обчисленні 12 років 11 місяців 13 днів, вислуга для виплати грошової допомоги складає 06 років 06 місяців 11 днів.

Разом з цим, в рамках розслідування кримінальної справи № 237 порушеної 14.10.2005 року по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3, ст.364, ч.2. ст.366, ч.2,ст.372 Кримінального кодексу України, 19.10.2005 до позивача було обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Наказом ДПА в Одеській області від 11.10.2006 № 629-0 «Про внесення змін до наказу ДПА в Одеській області від 11.07.2006 р. № 419-0» було визначено вислугу років ОСОБА_1 на день звільнення в календарному обчисленні 12 років 02 місяці 20 днів, вислуга для виплати грошової допомоги складала 06 років 01 місяців 10 днів.

27.01.2014р. слідчим прокуратури Одеської області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В подальшому наказом ГУ Міндоходів в Одеській області від 10.07.2014 № 278-0 «Про внесення змін до наказу ДПА в Одеській області від 11.10.2006 № 629-0» внесено зміни щодо вислуги років позивача та визначено вислугу на день звільнення в календарному обчисленні 12 років 11 місяців 11 днів, вислуга для виплати грошової допомоги складає 06 років 06 місяців 21 день. Підстава заява ОСОБА_1 від 08.07.2014 року, копія постанови прокуратури Одеської області від 27.01.2014 року, Положення про проходження служби рядовим, начальницьким складом органів внутрішніх справ (Постанова Кабінету Міністрів України РСР від 29 липня 1991 року №114).

07.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Роздільнянської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області про вжиття заходів щодо внесення уточнень до пенсійного фонду у Роздільнянському районі Одеської області щодо страхового стажу позивача та вжиття заходів щодо виплати позивачу заборгованості по заробітній платі за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік.

Листом від 26.08.2014 року №9110/8/15-24/10-02 Роздільнянська ОДПІ повідомила позивача про направлення заяви від 07.08.2014 року до ГУ Міндоходів в Одеській області для подальшого розгляду. Також листом від 08.09.2014 року №9595/05/10/15-24-05-01-50 позивача повідомлено, що у зв'язку зі складністю питання, відповідно до ст.. 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлюється термін для подальшого розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.08.2014 року строком на 15 днів.

Листом Роздільнянської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 22.09.2014 року №10215/8/10-020 на звернення позивача від 07.08.2014 року була надана відповідь згідно якої стосовно вжиття заходів щодо внесення уточнень до пенсійного фонду у Роздільнянському районі Одеської області щодо страхового стажу позивача ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до ст. 11 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено коло осіб, що підпадають під загальнодержавне пенсійне страхування, працівники податкової міліції в зазначений перелік не входять. В 2004-2006 рр. з працівників податкової міліції також не утримувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в зазначеної категорії працівників немає страхового пенсійного стажу, в них рахується трудовий пенсійний стаж, який визначається відповідно до записів в трудовій книжці. Враховуючи вищезазначене не має потреби вносити зміни до даних пенсійного фонду у Роздільнянському районі Одеської області щодо страхового стажу позивача. Стосовно вжиття заходів щодо виплати позивачу заборгованості по заробітної платі за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік зазначено, що згідно листа Міністерства доходів і зборів України від 08.02.2014 року № 3321/7/99-99-05-03-01-17 «Про виплату грошового утримання» доведено Методичні рекомендації щодо виплати грошового утримання особам начальницького складу податкової міліції під час перебування в розпорядженні Міністерства доходів і зборів України та територіальних органів, відстороненим від виконання службових обов'язків (посади), особам, підданим арешту, та за час перебування їх під арештом, а також щодо видачі грошових атестатів при звільнені та переміщенні по службі. Пунктом 10 зазначених рекомендацій визначено, що в разі винесення судом виправдувального вироку, закриття кримінальної справи через відсутність події злочину, відсутність вчинку складу злочину грошове утримання особам начальницького складу за час вимушеної відсутності на службі відшкодовується згідно з порядком відшкодування збитків відповідно до чинного законодавства. У зв'язку з тим, що позивач знаходився у складі податкової міліції, яка була безпосередньо підпорядкована відділу кадрів ДПА в Одеській області, матеріали справи направлені до Головного управління Міндоходів в Одеській області для розгляду.

23.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУ Міндоходів в Одеській області з заявою про вжиття заходів щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік та інших платежів відповідно до чинного законодавства.

ГУ Міндоходів в Одеській області, розглянувши звернення позивача, надало відповідь за №890/4/15-32-05-02-11, згідно якої вказує, що 19.10.2005 року фінансовим підрозділом Роздільнянської МДПІ в Одеській області було припинено виплату грошового забезпечення позивачу у зв'язку з відсутністю табелю обліку робочого часу, який би підтверджував факт виконання ОСОБА_1 службових обов'язків. Зазначено, що у відповідності до документів, що надходили до фінансового підрозділу Роздільнянської МДПІ в Одеській області до дня арешту позивача з ним було розраховано в повному обсязі. У зв'язку з чим, підстав для нарахування грошового забезпечення за період з 19.10.2005 року по момент звільнення а саме по 01.07.2006 року немає.

Не погоджуючись з такими діями суб'єктів владних повноважень, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Відповідно до пункту 7 Методичних рекомендацій щодо виплати грошового утримання особам начальницького складу податкової міліції за час перебування у розпорядженні ДПА України, відсторонених від виконання службових обов'язків (посади), особам підданим арешту та за час перебування під арештом, а також стосовно видачі грошових атестатів при звільненні та переміщенні по службі, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 07.02.2001 № 43, особам начальницького складу, відстороненим від виконання службових обов'язків у зв'язку з винесенням постанови про притягнення обвинуваченого за розтрату, розкрадання або інші злочини, в результаті яких завдано матеріального збитку державі, виплата грошового утримання зупиняється. Належне їм грошове утримання може бути виплачене лише з дозволу слідчих чи судових органів.

Згідно п.8 Методичних рекомендацій особам начальницького складу, заарештованим слідчими чи судовими органами, виплата грошового утримання припиняється від дня арешту. Недоодержане до дня арешту грошове утримання може бути виплачене лише з дозволу слідчих органів.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що з моменту перебування позивача під вартою, тобто з 19.10.2005 по день звільнення з органів податкової міліції - 13.07.2006 ОСОБА_1 був відсутній на роботі, Роздільнянською міжрайонною державною податковою інспекцією Одеської області правомірно було припинено виплату грошового забезпечення.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно із ст.ст.1,2,3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 3) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1 1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів. У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Згідно ст.7 цього Закону термін перебування під вартою, термін відбуття покарання, а також час, протягом якого громадянин не працював у зв'язку з незаконним відстороненням від роботи (посади), зараховується як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу. Трудовий стаж робітників і службовців, а також стаж роботи осіб, які працювали на підставі членства (в кооперативі, колгоспі тощо), обчислений із зарахуванням періодів, зазначених у частині першій цієї статті, враховується при наданні робітникам, службовцям і зазначеним особам різних пільг і переваг, в тому числі при призначенні пенсій і допомоги по державному соціальному страхуванню. Робітникам і службовцям цей стаж враховується також при призначенні пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, при встановленні розмірів місячних ставок (посадових окладів) залежно від тривалості роботи за спеціальністю, а також при виплаті разової винагороди або відсоткових надбавок за вислугу років.

ГУ Міндоходів в Одеській області виконано вимоги ст.7 Закону шляхом прийняття на підставі заяви ОСОБА_1 наказу №278-о від 10.07.2014р. про внесення змін до наказу від 11.10.2006р. №629-о.

Відповідно до ст.12 Закону розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався з заявами до Роздільнянської МДПІ та до ГУ Міндоходів в Одеській області про вжиття заходів щодо виплати позивачу заборгованості по заробітній платі за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік та інших платежів відповідно до чинного законодавства, при цьому відповідачами були розглянуті вказані заяви та надані обґрунтовані роз'яснення та відповіді.

Крім того, позивач в адміністративному позові посилається на протиправність наказу №629-о від 11.10.2006 року про внесення змін до наказу ДПА в Одеській області №419-о від 11.07.2006 року, відповідно до якого позивачу не зарахований трудовий стаж з 19.10.2005 року по день звільнення, та не сплачено заборгованість по заробітній платі з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік, та вказує що він був винесений через три місяці після звільнення ОСОБА_1 та через 11 місяців після обрання до нього запобіжного заходу тримання під вартою. При цьому позивач не звертався до суду щодо його оскарження з клопотанням про поновлення строку звернення до суду. В межах даного спору суд не розглядає правомірність чи протиправність вказаного наказу.

Отже з урахуванням викладеного, у зв'язку з тим, що у відповідачів відсутні законні підстави для здійснення відшкодування втраченого у зв'язку з триманням під вартою грошового забезпечення та інших доходів позивача, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши надані докази у їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд не вбачає підстав для висновку про бездіяльність посадових осіб ГУ Міндоходів в Одеській області з виплати заборгованості позивачу із грошового забезпечення за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006.

За наведених обставин у суду відсутні законні підстави для зобов'язання відповідачів здійснити нарахування за період з 19.10.2005 року по 13.07.2006 рік та виплатити позивачу грошове забезпечення з розрахунку окладу за спеціальне звання, посадового окладу за останньою основною посадою та відсоткової надбавки за вислугу років, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області, ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 27.04.2015 року.

Суддя М.М. Аракелян

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області, ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

27 квітня 2015 року.