Справа № 826/3295/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 квітня 2015 року письмове провадження № 826/3295/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Ренджи Бершадь» Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Агро Сервіс»
до третя особаНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Державне підприємство «Енергоринок»
провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренджи Бершадь» (надалі - позивач 1 або ТОВ «Ренджи Бершадь») з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - відповідач або НКРЕКП), в якому просило суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність НКРЕКП щодо не встановлення станом на 27 серпня 2014 року, 24 вересня 2014 року, 28 жовтня 2014 року, 25 листопада 2014 року та 24 грудня 2014 року «зеленого» тарифу ТОВ «Ренджи Бершадь» на рівні не меншому фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу, шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів на електроенергію для споживачів, а саме на 27 серпня 2014 року, 24 вересня 2014 року, 28 жовтня 2014 року, 25 листопада 2014 року та 24 грудня 2014 року.

2. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць вересень 2014 року на рівні не меншому фіксованого мінімального розміру«зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 27 серпня 2014 року.

3. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць жовтень 2014 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 24 вересня 2014 року.

4. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць листопад 2014 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 28 жовтня 2014 року.

5. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць грудень 2014 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 25 листопада 2014 року.

6. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць січень 2015 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 24 грудня 2014 року.

7. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у вересні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у вересні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 27 серпня 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на вересень 2014 року, а саме на 27 серпня 2014 року.

8. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у жовтні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у жовтні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 24 вересня 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на жовтень 2014 року, а саме на 24 вересня 2014 року.

9. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у листопаді 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у листопаді 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 28 жовтня 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на листопад 2014 року, а саме на 28 жовтня 2014 року.

10. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у грудні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у грудні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 25 листопада 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на грудень 2014 року, а саме на 25 листопада 2014 року.

11. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у січні 2015 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9871/02 від 28.08.2013 року у січні 2015 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 24 грудня 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на січень 2015 року, а саме на 24 грудня 2014 року.

Також, з аналогічними позовними вимогами до того ж відповідача до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Агро Сервіс» (надалі - позивач 2 або ТОВ «Грін Агро Сервіс»), в якому просило суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність НКРЕКП щодо не встановлення станом на 27 серпня 2014 року, 24 вересня 2014 року, 28 жовтня 2014 року, 25 листопада 2014 року та 24 грудня 2014 року «зеленого» тарифу ТОВ «Грін Агро Сервіс» на рівні не меншому фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу, шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів на електроенергію для споживачів, а саме на 27 серпня 2014 року, 24 вересня 2014 року, 28 жовтня 2014 року, 25 листопада 2014 року та 24 грудня 2014 року.

2. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць вересень 2014 року на рівні не меншому фіксованого мінімального розміру«зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 27 серпня 2014 року.

3. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць жовтень 2014 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 24 вересня 2014 року.

4. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць листопад 2014 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 28 жовтня 2014 року.

5. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць грудень 2014 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 25 листопада 2014 року.

6. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення щодо встановлення «зеленого» тарифу позивачу на розрахунковий місяць січень 2015 року на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого згідно зі ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року, за офіційним валютним курсом Національного банку України на 24 грудня 2014 року.

7. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у вересні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у вересні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 27 серпня 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на вересень 2014 року, а саме на 27 серпня 2014 року.

8. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у жовтні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у жовтні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 24 вересня 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на жовтень 2014 року, а саме на 24 вересня 2014 року.

9. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у листопаді 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у листопаді 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 28 жовтня 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на листопад 2014 року, а саме на 28 жовтня 2014 року.

10. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у грудні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у грудні 2014 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 25 листопада 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на грудень 2014 року, а саме на 25 листопада 2014 року.

11. Зобов'язати НКРЕКП прийняти рішення про внесення змін до Алгоритму оптового ринку електричної енергії, що передбачать здійснення Державним підприємством «Енергоринок» перерахувань позивачу додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у січні 2015 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, встановленим відповідно до постанови НКРЕ № 1072 від 27 липня 2014 року та вартістю фактично проданої позивачем за договором № 9387/02 від 29.01.2013 року у січні 2015 року електроенергії, за «зеленим» тарифом, який станом на 24 грудня 2014 року НКРЕКП було зобов'язано встановити на рівні не меншим фіксованого мінімального розміру «зеленого» тарифу шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу розрахованого згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про електроенергетику» станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на дату встановлення відповідачем роздрібних тарифів для споживачів на січень 2015 року, а саме на 24 грудня 2014 року.

Ухвалою суду від 15.04.2015 року за клопотанням представника відповідача та згодою представників позивачів, керуючись статтею 116 Кодексу адміністративного судочинства України, суд об'єднав в одне провадження адміністративні справи № 826/3295/15 та № 826/3302/15 з присвоєнням спільного номеру № 826/3295/15.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представники позивачів зазначили, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність стосовно не розгляду питання затвердження розміру «зеленого» тарифу для позивачів, що порушує гарантовані державою права позивачів на застосування «зеленого» тарифу у розмірах перерахованих відповідно до законодавства, на отримання розрахунків за вироблену електроенергію з альтернативних джерел за вересень-грудень 2014 року у зв'язку з не переглядом «зеленого» тарифу.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити позивачам в задоволені заявлених позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, оскілки здійснення перегляду рівня «зелених» тарифів у зв'язку зі зміною офіційного курсу євро, до закінчення дії тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії є недоречним.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання 15.04.2015 року не забезпечила, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, письмових пояснень по суті спору суду не подала.

За правилами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 1 є учасником оптового ринку електричної енергії України, що здійснює виробництво електричної енергії на підставі відповідної ліцензії, виданої НКРЕ, строком дії з 18.07.2013 року по 17.07.2033 року, з використанням альтернативних джерел енергії - енергії сонця на побудованій ним фотогальванічній електростанції (введена в експлуатацію в 2 кв.2013 року, декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована 18.06.2013 року) та реалізує електроенергію за «зеленим» тарифом.

Постановою НКРЕ від 15.08.2013 року № 1115 «Про затвердження «зеленого» тарифу ТОВ «Ренджи Бершадь»» позивачу 1 установлений «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії до 01.01.2030 року.

З метою здійснення продажу електроенергії за «зеленим» тарифом, НКРЕ погоджено договір № 9871/02 на продаж електроенергії від 28.08.2013 року, укладений між позивачем 1 та ДП «Енергоринок», за умовами якого ТОВ «Ренджи Бершадь» зобов'язується продавати, а ДП «Енергоринок» зобов'язується купувати електроенергію, вироблену позивачем 1 та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору. ТОВ «Ренджи Бершадь» продає електроенергію за тарифом, величину якого встановлює НКРЕ у національній валюті України.

При цьому, згідно пункту 2.4. зазначеного договору, величина тарифу на електроенергію не може бути меншою за фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, який на кожну дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів перераховується в національній валюті за офіційним валютним курсом НБУ на таку дату. Фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу для ТОВ «Ренджи Бершадь» установлюється шляхом перерахування в євро величини «зеленого» тарифу, розрахованого відповідно до положень.2.3 цього Договору. Згідно пункту 2.5. Договору, вартість електричної енергії, купленої у ТОВ «Ренджи Бершадь» в розрахунковому місяці, визначається на підставі тарифу, величину якого встановлює НКРЕ.

Аналогічно, позивач 2 є учасником оптового ринку електричної енергії України, що здійснює виробництво електричної енергії на підставі відповідної ліцензії, виданої НКРЕ, строком дії з 20.12.2012 року по 19.12.2032 року, з використанням альтернативних джерел енергії - енергії сонця на побудованій ним фотогальванічній електростанції (введена в експлуатацію в 2 кв.2012 року, декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована 05.12.2012 року) та реалізує електроенергію за «зеленим» тарифом.

Постановою НКРЕ від 27.12.2012 року № 1821 «Про затвердження «зеленого» тарифу ТОВ «Грін Агро Сервіс»» позивачу 2 установлений «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії до 01.01.2030 року.

З метою здійснення продажу електроенергії за «зеленим» тарифом, НКРЕ погоджено договір № 9387/02 на продаж електроенергії від 29.01.2013 року, укладений між позивачем 2 та ДП «Енергоринок», за умовами якого ТОВ «Грін Агро Сервіс» зобов'язується продавати, а ДП «Енергоринок» зобов'язується купувати електроенергію, вироблену позивачем 2 та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору. ТОВ «Грін Агро Сервіс» продає електроенергію за тарифом, величину якого встановлює НКРЕ у національній валюті України.

При цьому, згідно пункту 2.4. зазначеного договору, величина тарифу на електроенергію не може бути меншою за фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, який на кожну дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів перераховується в національній валюті за офіційним валютним курсом НБУ на таку дату. Фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу для ТОВ «Грін Агро Сервіс» установлюється шляхом перерахування в євро величини «зеленого» тарифу, розрахованого відповідно до положень.2.3 цього Договору. Згідно пункту 2.5. Договору, вартість електричної енергії, купленої у ТОВ «Грін Агро Сервіс» в розрахунковому місяці, визначається на підставі тарифу, величину якого встановлює НКРЕ.

Так, розмір фіксованого мінімального «зеленого» тарифу для позивача 1, як виробника електричної енергії з енергії сонця складає: 0,5846 грн./кВт год./10,85546 грн./євро х 1,8 х 3,5 = 0339255 євро/кВт год., де: 0,5846 грн./кВт год - роздрібний тариф для споживачів другого класу напругу на січень 2009 року; 10,85546 - офіційний курс гривні до Євро, встановлений Національним банком України на 01.01.2009 року; 1,8 - тарифний коефіцієнт, що застосовується для пікового періоду часу (Постанова НКРЕ від 20.12.2001 року № 1241 «Про тарифи, диференційовані за періодами часу»); 3,50 - коефіцієнт «зеленого» тарифу для об'єктів ведених в експлуатацію з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року, що виробляють електроенергію із сонячного випромінювання наземними об'єктами електроенергетики.

Розмір фіксованого мінімального «зеленого» тарифу для позивача 2, як виробника електричної енергії з енергії сонця складає: 0,5846 грн./кВт год./10,85546 грн./євро х 1,8 х 4,80 = 0,465264 євро/кВт год, де: 0,5846 грн./кВт год - роздрібний тариф для споживачів другого класу напругу на січень 2009 року; 10,85546 - офіційний курс гривні до Євро, встановлений Національним банком України на 01.01.2009 року; 1,8 - тарифний коефіцієнт, що застосовується для пікового періоду часу (Постанова НКРЕ від 20.12.2001 року № 1241 «Про тарифи, диференційовані за періодами часу»); 4,80 - коефіцієнт «зеленого» тарифу для об'єктів ведених в експлуатацію до 31.03.2013 року, що виробляють електроенергію із сонячного випромінювання наземними об'єктами електроенергетики.

Останній перегляд «зеленого» тарифу відповідач здійснив 31 липня 2014 року постановою №1072 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію» від 31.07.2014 року та перерахував «зелений» тариф на серпень 2014 року.

З серпня 2014 року по січень 2015 року відповідач не перераховував «зелений» тариф відповідно до вимог ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику» та пп.1.4.-1.7. Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу для суб'єктів господарської діяльності, затвердженого постановою НКРЕ № 1421 від 01.11.2012 року.

На думку позивачів, відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не перерахування їм розміру «зеленого» тарифу відповідно до вимог ст.17-1 Закону України «Про електроенергетику», що призвело до неотримання позивачами в повному розмірі оплати за договорами на продаж електроенергії за період з вересня 2014 року по січень 2015 року, оскільки така оплата протягом вересня 2014 року - січня 2015 року здійснювалась за «зеленим тарифом», перерахованим на серпень 2014 року.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6, частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі визначає Закон України «Про електроенергетику» (надалі - Закон).

Статтею 1 Закону закріплені терміни, що в ньому вживаються, зокрема:

оптовий ринок електричної енергії України - ринок, що створюється суб'єктами господарської діяльності для купівлі-продажу електричної енергії на підставі договору;

суб'єкти електроенергетики - суб'єкти господарської діяльності незалежно від їх відомчої належності та форм власності, що займаються виробництвом, передачею, розподілом, постачанням електричної енергії та теплової енергії при централізованому теплопостачанні, а також суб'єкт господарської діяльності, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління;

учасники оптового ринку електричної енергії України - суб'єкти господарської діяльності, які продають та купують електричну енергію на оптовому ринку електричної енергії України на підставі договору;

алгоритм оптового ринку електричної енергії - порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, який встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики;

«зелений» тариф - спеціальний тариф, за яким закуповується електрична енергія, вироблена на об'єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах), з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблена лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями).

Згідно частини 1 статті 8 Закону, державне управління в електроенергетиці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в електроенергетичному комплексі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в електроенергетичному комплекс.

За правилами статті 11 Закону, державне регулювання діяльності в електроенергетиці провадиться шляхом формування тарифної політики відповідно до законодавства, надання ліцензій на здійснення окремих видів діяльності в електроенергетиці, здійснення контролю за діяльністю суб'єктів електроенергетики та інших учасників ринку електричної енергії та встановлення відповідальності за порушення умов і правил здійснення ними діяльності в електроенергетиці та на ринку електричної енергії.

Органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Згідно Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 року № 715/2014 (надалі - Положення), таким органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг є НКРЕКП, яка є колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України та здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, бере участь у формуванні та забезпеченні реалізації єдиної державної політики у сферах функціонування ринків електричної енергії, природного газу, нафти та нафтопродуктів, у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів; установлює ціни (тарифи) на електричну енергію, тарифи на її передачу та постачання; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на неї Президентом України (підпункти 1, 7, 32 пункту 4 Положення).

НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право, зокрема, приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов'язковими до виконання суб'єктами природних монополій (підпункт 1 пункту 6 Положення).

Пунктами 12-13 Положення закріплено, що основною формою роботи НКРЕКП як колегіального органу є засідання. Рішення НКРЕКП приймаються на засіданнях, які проводяться у формі відкритих або закритих слухань. Рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону, купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється.

Електрична енергія, вироблена на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), може бути реалізована на оптовому ринку електричної енергії України, за договорами зі споживачами або за договорами з енергопостачальниками (частина 4 статті 15 Закону).

Оптовий ринок електричної енергії України зобов'язаний купувати у суб'єктів господарювання, яким встановлено «зелений» тариф, всю електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за «зеленим» тарифом незалежно від величини встановленої потужності чи обсягів її відпуску. Енергопостачальники зобов'язані купувати електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії, у випадках, обсягах та за цінами, визначеними цією статтею (частина 5 статті 15 Закону).

Правила оптового ринку електричної енергії України є невід'ємною частиною договору і визначають механізм функціонування оптового ринку електричної енергії України, порядок розподілу навантажень між генеруючими джерелами, правила формування ринкової ціни на електричну енергію (частина 11 статті 15 Закону).

За правилами частини 1 статті 17 Закону, формування оптових тарифів на електричну енергію здійснюється на оптовому ринку електричної енергії України згідно з договором.

Відповідно до статті 17-1 Закону, «зелений» тариф встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, на електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах) з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за умови виконання вимог щодо місцевої складової, передбачених цим Законом.

«Зелений» тариф встановлюється для кожного суб'єкта господарювання, який виробляє електричну енергію з альтернативних джерел енергії, за кожним видом альтернативної енергії та для кожного об'єкта електроенергетики (або для кожної черги будівництва електростанції (пускового комплексу).

«Зелений» тариф для суб'єктів господарювання, які виробляють електричну енергію з енергії сонячного випромінювання, встановлюється на рівні роздрібного тарифу для споживачів другого класу напруги на січень 2009 року, визначеного із застосуванням тарифного коефіцієнта, що застосовується для пікового періоду часу (для тризонної тарифної класифікації), помноженого на коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання.

Коефіцієнт «зеленого» тарифу для електроенергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання наземними об'єктами електроенергетики, введеними в експлуатацію по 31.03.2013 року включно становить 4,80; для об'єктів, введених в експлуатацію з 01.04.2013 року по 31.12.2014 року становить 3,50.

Фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу для суб'єктів господарювання встановлюється шляхом перерахування у євро «зеленого» тарифу, розрахованого за правилами цього Закону, станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на зазначену дату.

«Зелений» тариф не може бути менший за фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, який на кожну дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів перераховується у національну валюту за офіційним валютним курсом Національного банку України на таку дату.

Таким чином, встановлення «зеленого» тарифу на електричну енергію, вироблену на об'єктах електроенергетики, у тому числі на введених в експлуатацію чергах будівництва електричних станцій (пускових комплексах) з альтернативних джерел енергії є виключною компетенцією НКРЕКП.

Аналогічні положення закріплені в Порядку встановлення, перегляду та припинення дії «зеленого» тарифу для суб'єктів господарської діяльності, затвердженому Постановою НКРЕ від 02.11.2012 року № 1421 (надалі - Порядок).

Крім того, за правилами пунктів 1.8.-1.9. Порядку, «зелений» тариф перераховується на кожний розрахунковий місяць, яким для цілей Порядку є календарний місяць, на який перераховується «зелений» тариф.

При цьому, рішення щодо встановлення «зелених» тарифів та фіксованих мінімальних розмірів «зеленого» тарифу для кожного виду альтернативної енергії приймаються НКРЕ на засіданні у формі відкритого слухання (далі - засідання НКРЕ). Такі рішення розміщуються на офіційному веб-сайті НКРЕ та публікуються в інформаційному бюлетені НКРЕ (пункт 1.10. Порядку).

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний перераховувати «зелений» тариф на кожний розрахунковий місяць за встановленою формулою та на підставі курсу євро, офіційно встановленого Національним банком України станом на дату встановлення роздрібних тарифів для споживачів на розрахунковий місяць.

В той же час, як вже зазначалося раніше, останній перегляд «зеленого» тарифу відповідач здійснив 31.07.2014 року постановою №1072 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію» від 31.07.2014 року та перерахував «зелений» тариф на серпень 2014 року. З вересня 2014 року по січень 2015 року відповідач не перераховував «зелений» тариф відповідно до вимог статті 17-1 Закону.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що перегляд рівня «зелених» тарифів є недоречним до закінчення дії тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії, запроваджених Кабінетом Міністрів України розпорядженнями від 13.08.2014 року № 764-р, від 01.10.2014 року № 915-р, від 08.12.2014 року № 1195-р «Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії», оскільки, по-перше, наведені розпорядження не містять положень щодо не затвердження НКРЕКП розміру «зеленого» тарифу; а, по-друге, не можуть змінювати встановленні Законом України «Про електроенергетику» положення щодо порядку та розміру перегляду «зеленого» тарифу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем допущена бездіяльність щодо невстановлення «зеленого» тарифу за правилами статті 17-1 Закону, проте визнання судом такої бездіяльності відповідача протиправною відносно позивачів не відновить їх порушених прав, що свідчить про обрання позивачами невірного способу захисту порушених прав.

В даному випадку, як вбачається зі змісту позовних заяв позивачів, фактично, порушені їх права на отримання у повному розмірі оплати за продану електроенергію за договорами на продаж електроенергії від 28.08.2013 року № 9871/01 та від 29.01.2013 року № 9387/02, що за своєю правовою природою є господарськими правовідносинами та не можуть бути предметом розгляду адміністративним судом.

Щодо позовних вимог позивачів №№ 2-11 суд зазначає наступне.

З огляду на викладені норми, суд дійшов висновку, що встановлення «зеленого» тарифу на електричну енергію, а також внесення змін до Правил Оптового ринку електричної енергії є виключною компетенцією НКРЕКП, тобто відносяться до дискреційних повноважень відповідача.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частин 1,2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Виходячи з положення частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення.

Аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року № П-278/10, встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 року у справі № К/800/62158/13 встановлено, що суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, позовні вимоги позивачів №№ 2-11 не підлягає задоволенню.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Ренджи Бершадь» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Грін Агро Сервіс» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій