Справа № 802/870/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 квітня 2015 р. Справа № 802/870/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.

представника позивача: Лісного В.В.

представника відповідача: Кривіцького М.О.

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: військової частини НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача військова частина НОМЕР_2

про: визнання дій протиправними та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:
31.03.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) про:

- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" без урахування щомісячної додаткової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій";

- стягнення з військової частини НОМЕР_1 коштів в сумі 27448,20 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 04.01.2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 його виключено зі списків особового складу частини у зв`язку із звільненням з лав Збройних Сил України у відставку за ч.6 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ОСОБА_2 виплачено грошову допомогу при звільненні у запас в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 23 роки календарної служби, що склала 45747,00 грн.

Однак, на думку позивача, грошова допомога при звільненні була виплачена йому у меншому розмірі, оскільки нарахована без урахування щомісячної додаткової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої Постановою Кабінету України від 22.09.2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій".

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні без врахування щомісячної додаткової грошової допомоги військовослужбовцям, передбаченої Постановою КМУ №889, протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 03.04.2015 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено військову частину НОМЕР_2 .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи проти позову заперечив та просив в його задоволенні відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях (а.с. 45, 51).

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, встановив наступне.

ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого офіцера відділу аналізу та виховної профілактики правопорушень управління з виховної та соціально-психологічної роботи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 02.01.2015 року підполковника ОСОБА_2 , старшого офіцера відділу аналізу та виховної профілактики правопорушень управління з виховної та соціально-психологічної роботи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, з урахуванням вимог ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" відправлено з військової служби у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я) та з 04.01.2015 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.8).

Відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ОСОБА_2 нараховано та виплачено грошову допомогу при звільненні у запас в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повних 23 роки календарної служби. Вихідна допомога нарахована у розмірі 45747,00 грн., виходячи із розрахунку (3978,00 грн. х 50% х 23), що підтверджується довідкою №659 від 24.03.2015 року (а.с.10).

Однак, при розрахунку місячного грошового забезпечення ОСОБА_2 не враховано щомісячну додаткову грошову допомогу військовослужбовцям, передбачену Постановою Кабінету України від 22.09.2010 року №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій". У зв`язку з чим, 24.03.2015 року позивач звернувся до відповідача про доплату грошової допомоги при звільненні в сумі 26952,90 грн., однак листом №731 від 31.03.2015 року йому відмовлено.

А тому, вважаючи дій відповідача щодо нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету України від 22.09.2010 року №889 протиправними та з метою стягнення недоплаченої йому грошової допомоги при звільненні в сумі 27448,20 грн. позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 року "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій" військовослужбовцям Збройних Сил України введено новий вид щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зокрема, у пункті 1 Постанови КМУ №889 передбачена виплата винагороди:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Пунктом 2 даної постанови передбачено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання постанови №889 Міністр оборони України наказом від 15.11.2010 року затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.11.2010 р. за № 1194/18489.

Ця Інструкція визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Пунктом 3 Інструкції передбачено, що до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників) (п.5 Інструкції).

Тобто, винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням.

Згідно пункту 8 Інструкції винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 9 Інструкції встановлено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Аналізуючи положення вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що винагорода, встановлена Постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога на підставі пункту 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій Постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 21-32а15 від 03.03.2015 року.

Тому, доводи позивача щодо протиправного неврахування виплаченої згідно Постанови № 889 грошової допомоги при проведенні розрахунків при звільненні є необгрунтованими у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не встановив їх понесення сторонами.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович