Справа № 804/4778/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 р. Справа № 804/4778/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську в письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2015 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі - відповідач-1, відповідач-2) з позовом, в якому просить стягнути на його користь з Державного бюджету України 2040,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає дії посадових осіб податкової інспекції такими, що не ґрунтуються на законі та протирічать нормам чинного податкового законодавства.

Позивач надав заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

21.02.2011 р. на адресу позивача надійшла податкова вимога від Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська № 73 від 31 січня 2011 р. Також на майно позивача було накладено арешт. Позивач був змушений сплатити штраф у розмірі 2040,36 грн. та звернувся до суду з позовом про оскарження податкової вимоги та дій ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо накладення арешту на майно.

25.05.2011 р. постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 2а/0470/4119/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2013 р., адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Позивач звернувся до ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська із вимогою про повернення коштів у розмірі 2040,36 грн. шляхом зарахування на рахунок заявника або віднесення на сплату податків у майбутніх періодах.

На вказані звернення відповіді надано не було.

Згідно рішення Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про розгляд скарги, ФОП ОСОБА_1 було запропоновано звернутися до ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська із заявою на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань.

Позивач звернувся до ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська із вищезазначеною заявою, але будь-яких дій відповідачем проведено не було, відповіді про прийняте рішення надано не було.

Доказів зворотного відповідачами до суду не надано.

Зважаючи на бездіяльність посадових осіб ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська позивач був вимушений повторно звернутися зі скаргою до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

23.12.2014 р. позивач отримав відповідь від ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська, в якій зазначено, що вимога про повернення коштів не може бути задоволена, оскільки суми донарахованих фінансових санкцій є узгодженими та на момент сплати являлися податковим боргом, який сплачено добровільно. Станом на 22.12.2014 р. на інтегрованій картці особового рахунку ФОП ОСОБА_1 по платежу «штрафні санкції за порушення законодавства про патентування» надміру сплачені кошти не обліковуються.

12.01.2015 р. від ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська надійшов лист, в якому вказано, що станом на 01.01.2015 р. сума надміру сплачених коштів по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових опре цій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг не відповідає сумі, зазначеній у листі. Для уточнення суми переплати необхідно провести звірку платежів.

З огляду на викладені обставини суд виходить з наступного.

Надмірно сплачені суми податку підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з цього податку або поверненню платнику податку в порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Відповідно пп. 17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 43.1, п. 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно п. 43.3 ст.43 Податкового кодексу України передбачено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Отже, порядок повернення платнику податку надмірно сплачених сум податку передбачений ст.43 Податкового кодексу України, де передбачена обов'язкова умова для здійснення повернення податку, а саме подача платником податку заяви (довільної форми) про таке повернення.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п. 43.4, п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України).

Відсутність податкового боргу встановлено у судовому порядку, про що зазначалося раніше.

Дії щодо підготовки висновку про повернення позивачу надміру сплаченого податку та подання його для виконання відповідному органу державного казначейства здійснені не були.

Суд звертає увагу, що податковим органом неправомірно не було вжито заходів, визначених ст. 43 Податкового кодексу України з розгляду заяви позивача про повернення надміру сплаченого податку у розмірі 2040,36 грн. та неправомірною є бездіяльність відповідача 2, що полягає в не підготовці висновку про повернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 надміру сплаченого податку та подання його для виконання відповідному органу державного казначейства, згідно поданої заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу, що стягнення надмірно сплачених коштів здійснюється за висновком про проведення з бюджету суму надмірно сплаченого податку, перерахування коштів здійснюється на підставі розгляду заяви платника податку про таке повернення, що є дискреційним повноваженням суб'єкта владних повноважень.

Згідно змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів України державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. З адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень-єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Таким чином, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з Податковим кодексом України та іншими законами і нормативними актами.

Відповідно до положень ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, враховуючи викладене вище, для повного захисту та поновлення прав, свобод та інтересів ФОП ОСОБА_1 суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання бездіяльності Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, що полягає в не підготовці висновку про повернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 надміру сплаченого податку та подання його для виконання відповідному органу державного казначейства, згідно заяви ФОП ОСОБА_1 про повернення від 08.12.2014 р. та зобов'язання податкового органу вжити заходів, визначених ст. 43 Податкового кодексу України з розгляду заяви позивача про повернення надміру сплаченого податку у розмірі 2040,36 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів, - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, що полягає в не підготовці висновку про повернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 надміру сплаченого податку та подання його для виконання відповідному органу державного казначейства, згідно заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення від 08 грудня 2014 року, неправомірною;

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області вжити заходів, визначених ст. 43 Податкового кодексу України з розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 08.12.2014 р. про повернення надміру сплачених коштів у розмірі 2040,36 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 20.04.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун