Справа № 820/1739/15
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р. Справа № 820/1739/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Донець Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. по справі № 820/1739/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області

про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

УПФ України в м. Сєвєродонецьку Луганської області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило :

стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності або професійного захворювання за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р. на загальну суму 1202,38 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 р. позов УПФ України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності та по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р. на загальну суму 902, 38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі-позивач), не погодившись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 р. в частині відмови в позові та винести нове рішення, яким у задоволенні позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог посилається на порушення судом неправильне застосування судом норм матеріального права, невірно та неповно встановлення обставин справи, наявності підстав для відшкодування всієї заявленої в позові суми, у зв'язку із чим, справа вирішена невірно в частині відмови в задоволені вимог.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі-відповідач), не погодившись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 р. в частині задоволення позову та винести нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилається на порушення судом неправильне застосування судом норм матеріального права, невірно та неповно встановлення обставин справи, а саме, відсутності у відповідача обов'язку відшкодовувати витрати, понесені УПФ, у зв'язку із чим, справа вирішена невірно.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, поважних причин неявки до суду, не встановлено, в зв'язку з чим справа розглядається в письмовому провадженні відповідно до ст.197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області відповідно до актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, не враховані суми витрат на виплату та доставку пенсії по інвалідності та по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які отримали травму в країнах СНД. (а.с.19-22).

УПФ України в м. Сєвєродонецьку Луганської області понесені витрати на виплату та доставку відповідних пенсій на суму 1202,38 грн., відповідачем не прийнято до заліку суми витрат позивача за відповідні періоди та зазначених сум не відшкодовано.

Задовольняючи позов в частині вимог про стягнення витрат на доставку та виплату пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з обов'язку відповідача відшкодувати витрати позивача на виплату і доставку пенсій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в апеляційному суді, що за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р. позивачем виплачувалася пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання наступним особам:

ОСОБА_1, каліцтво якому заподіяно на підприємстві треста "Промбурвод", Смоленської дільниці, Ленинградського СУ, розташованого у м. Смоленську, вул. Кирова, буд. 61 (акт про нещасний випадок на виробництві за № 27 від 09.12.1982 р., довідка МСЕК за № 062662);

ОСОБА_2, каліцтво якому заподіяно на підприємстві МЦМ СРСР "Северовостокзолото" прииска "Бурхала", розташованому у селищі Бурхала, Ягоднинського району, Магаданської області (акт про нещасний випадок на виробництві б/н від 23.05.1984 р., довідка МСЕК за № 0005723);

ОСОБА_3, каліцтво якому заподіяно на підприємстві ПСК "Строитель" розташованому в Республіці Карелія, Пріонежського району, селища Нова Вілга (акт про нещасний випадок на виробництві б/н від 08.12.1991 р., довідка МСЕК за № 0010862);

ОСОБА_4, каліцтво якому заподіяно на підприємстві ООО "СТ Донстрой" розташованому у м. Москва, вул. друга Ликівська (акт про нещасний випадок на виробництві за № 1 від 08.08.2001 р., довідка МСЕК за № 099796) (а.с. 9-18).

В зв'язку з виплатою та доставкою пенсій зазначеним особам УПФ України в м. Сєвєродонецьку Луганської області понесені витрати на суму 902, 38 грн., які не відшкодовані відповідачем.

Згідно ст. 4 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Основи) залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, що має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ є Фонд соціального страхування, що також передбачено статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон), якою закріплено перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування.

Приписами ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що призначення та виплата пенсій, у тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно ч. 4 ст. 26 Основ, ч. 2 ст. 24 Закону якщо, після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика та відшкодувати понесені ним витрати.

Приймаючи до уваги те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідок страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком , тобто суб'єктом, який має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги , відповідно до ст.25 Основ , є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

За змістом ч.2 ст.2 Закону № 1105-ХІУ особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Відповідно до ста. 25 Закону № 1105 обов'язок по проведенню зазначених страхових виплат покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Згідно ч. 16 ст. 34 Закону № 1105 виплата пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно п. 5 ст. 24 Закону № 1105 Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований.

Страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Розрахунки між Фондами здійснюються відповідно до Порядку відшкодування витрат, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4 (далі - Порядок № 5-4/4).

Доводи апеляційної скарги, що зазначеним порядком не передбачено проведення взаєморозрахунку з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, понесених УПФ, шляхом звернення до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків є помилковими.

Так, згідно п. 4 Порядку № 5-4/4 відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, зокрема, сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Згідно п. 7 Порядку № 5-4/4 Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (додаток 4), на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що спірні витрати не мають бути відшкодовані відповідачем, оскільки страхові випадки на виробництві в осіб сталися до набрання чинності Законом №1105 колегія суддів вважає помилковими.

Статтею 2 Закону №1105 визначено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обов'язок призначати та виплачувати застрахованим особам пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання покладено на органи Пенсійного фонду, Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з виплатою зазначених пенсій.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що акти про нещасний випадок по застрахованим особам складені з порушенням Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві , затверджених постановою ПВЦРПС від20.06.1966р., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки доказів скасування актів про нещасні випадки на виробництві , або визнання їх недійсними відповідачем не надано.

Колегія суддів також зазначає, що питання правомірності призначення або виплати пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 , а також складання актів форми Н-1 не є предметом спору.

Судом встановлено, що пенсійним органом виплачена пенсія зазначеним особам та понесені витрати по її доставці.

Відповідно до ст. 3 Угоди "Про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992 року всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаєморозрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Згідно з ст. 5 Угоди "Про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення" ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

За змістом частини 2 статті 2 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди.

Пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на території держав-учасниць Угоди, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України, а Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди від 13.03.1992 р.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача і погоджується з судом першої інстанції, що пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, призначені до набрання чинності Законом №1105 відповідно до законодавства СРСР, чи іншого законодавства України повинні виплачуватись відповідно до вказаного Закону органами Пенсійного Фонду України з послідуючим відшкодуванням витрат по їх виплаті Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 17.06.2014 року у справі № 21-185а14 та від 21.05.2013 року у справі № 21-129а13.

Посилання відповідача на ст. 2 Міжнародної угоди "Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням, або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ним трудових обов'язків" від 09.09.1994 р. є безпідставним, тому як вказана норма стосується відшкодування шкоди роботодавцем, завданої здоров'ю працівника на виробництві при виконанні ним трудових обов'язків, і не стосується виплати державної пенсії по інвалідності на користь громадян держав СНД.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача витрат з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання особам : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за період листопад, грудень 2014 р.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача висновків суду в частині задоволених позовних вимог не спростовують.

Проте, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Як встановлено судом, за листопад, грудень 2014 р. УПФ України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатило пенсію по інвалідності ОСОБА_4, витрати позивача на її доставку та виплату склали 300,00 грн.

Пенсіонер ОСОБА_4 отримав професійне захворювання, у зв'язку з яким призначено пенсію, в період роботи водієм другого класу на підприємстві ООО "СТ Донстрой" у м. Москва (Російська Федерація) у серпні 2001 року, що підтверджується актом про нещасний випадок та витягом МСЕК (а.с. 16-18).

Суд виходив з відсутності підстав для з відшкодування пенсійному органу витрат на виплату і доставку пенсії ОСОБА_4 в загальній сумі 300 грн., оскільки відшкодування шкоди за професійне захворювання має здійснювати роботодавець держави, законодавство якої поширювалось на Працівника під час його трудової діяльності, яка викликала професійне захворювання.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим.

Предметом спору є відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії, призначених та виплачених за законодавством України, у зв'язку із професійним захворюванням, отриманим ОСОБА_4, під час роботи на території Російської Федерації, а не компенсацій від роботодавця для такої особи за шкоду від отриманого професійного захворювання.

Суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року, якою визначено порядок відшкодування Працівникам шкоди внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, одержаного у зв'язку з виконанням трудових обов'язків.

Зазначена норма не стосується питань пенсійного забезпечення відповідних осіб.

Згідно ст. 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до ст. 3 Угоди "Про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992 р. всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаєморозрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Згідно ст.5 цієї Угоди зазначена Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Отже , пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, якщо страховий випадок стався на територіях держав -учасниць Угодами, призначаються за законодавством України і виплачуються з коштів Пенсійного фонду України.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату і доставку пенсій, якщо нещасний випадок стався на території держав-учасниць Угоди.

Відтак, колегія суддів вважає, що, оскільки пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_4 за листопад, грудень 2014 р. виплачена з коштів Пенсійного фонду України, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату пенсій в розмірі 300, 00 грн.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності такого обов'язку є помилковими.

Зважаючи на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій, в сумі 300,00 грн., разом із винесенням нової постанови про задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області задовольнити. Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. по справі № 820/1739/15 скасувати в частині відмови в позові про стягнення на користь управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області витрат та виплату та доставку пенсії по інвалідності та по втраті годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.11.2014р. по 31.12. 2114р. в сумі 300 , 00 грн.

Прийняти нову постанову, якою в цій частині позов задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності або професійного захворювання за період з 01.11.2014 р. по 31.12.2014 р. на загальну суму 300,00 грн.(триста гривень).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Донець Л.О.