Справа № 820/19910/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р.Справа № 820/19910/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Клочко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Арбітражного керуючого ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2015р. по справі № 820/19910/14

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України , Головного управління юстиції у Харківській області

про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

11.12.2014 року позивач, Арбітражний керуючий ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції у Харківській області, в якому просив:

- скасувати пункт 2 наказу Міністерства юстиції України від 17.11.2014 року № 1923/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року, виданого ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 дію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- зобов'язати Міністерство юстиції України (ідентифікаційний номер 00015622) внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) України інформацію щодо поновлення ОСОБА_1 дію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2015 року по справі № 820/19910/14 у задоволено адміністративного позову арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції у Харківській області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2015 року по справі № 820/19910/14 та прийняти нову постанову суду, якою:

- скасувати пункт 2 наказу Міністерства юстиції України від 17.11.2014 року № 1923/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року, виданого ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 дію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- зобов'язати Міністерство юстиції України (ідентифікаційний номер 00015622) внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) України інформацію щодо поновлення ОСОБА_1 дію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанову винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційною інстанцією, що до Головного управління юстиції у Харківській області 19.05.2014 року надійшов лист Харківської міжрайонної прокуратури від 12.05.2014 року № 04-28-3411, скерований листом прокуратури Харківської області від 16.05.2014 року № 05/2/3-241вих-14 щодо укладення арбітражним керуючим ОСОБА_1 135 ліцензійних договорів про використання промислових зразків з ТОВ "Інноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" та з проханням провести перевірку діяльності арбітражного керуючого.

Зазначений лист Харківської міжрайонної прокуратури на підставі п.п. 2.6.2 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) було направлено до Департаменту нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України для вирішення питання щодо вжиття заходу контролю до арбітражного керуючого ОСОБА_1

До Головного управління юстиції у Харківській області 23.06.2014 року надійшло доручення Департаменту нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України від 20.06.2014 року № 6659-0-26-14/13.2 щодо проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 за скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 12.05.2014 року № 11-2270.

На підставі скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 12.05.2014 року № 11-2270, скерованої дорученням Департаменту нотаріату та банкрутства Міністерства юстиції України від 20.06.2014 року № 6659-0-26-14/13.2, наказом Головного управління юстиції у Харківській області від 10.07.2014 року № 41/4 призначено проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 в термін з 15.08.2014 року до 19.08.2014 року щодо додержання вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Конституції України, Господарського процесуального кодексу України та іншого законодавства з питань банкрутства щодо передання ліквідатору протягом 15 днів бухгалтерської та іншої документації банкрута, печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута; укладення правочинів з ТОВ "Інноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" та ФОП ОСОБА_2, які не були передбачені планом санації та погоджені із комітетом кредиторів.

Голові та членам комісії були видані посвідчення на проведення невиїзної позапланової перевірки від 11.07.2014 року № 100. Арбітражному керуючому ОСОБА_1 направлено повідомлення про проведення невиїзної позапланової перевірки від 11.07.2014 року № 100.

Листом від 11.07.2014 року № 2995-0-30-14/13.2 Департамент з питань банкрутства Міністерства юстиції України повідомив, що доручення на проведення перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань, аналогічних у листі Харківської міжрайонної прокуратури, надано 20.06.2014 року.

У зв'язку із перебуванням на лікарняному голови комісії - заступника начальника відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Харківській області Лактіна І.С., наказом Головного управління юстиції у Харківській області від 27.08.2014 року № 125/4 його виключено зі складу комісії з проведення перевірки та включено до складу комісії голову комісії - головного спеціаліста відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Харківській області Прокопчук Я.М.

За результатами проведеної перевірки комісією виявлено порушення приписів ч. 6 ст. 3-1, ч. 8 ст. 3-1, абз. 2 ч. 9 ст. 17, абз. 1 ч. 10 ст. 17, ч. 13 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-XII (в редакції до 19.01.2013 року), ч. 6 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції), про що складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 19.08.2014 року № 82, акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 29.08.2014 року № 98.

Головним управлінням юстиції у Харківській області листом від 03.09.2014 року № 17597/06-05 до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України направлено пропозицію щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарною комісією 29.09.2014 року прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, про що зазначено у протоколі засідання цієї комісії № 19/09/14.

Міністерством юстиції України 17.11.2014 року видано наказ № 1923/5, згідно пункту 2 якого анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 22.03.2013 року, видане ОСОБА_1 на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 29.09.2014 року № 120 та протоколу її засідання від 29.09.2014 року.

Не погодившись із вищезазначеним винесеним наказом відповідача, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Міністерства юстиції України від 17.11.2014 року № 1923/5 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 22.03.2013 року прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.6 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за N 1113/23645, підставою для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Згідно п. 2.6.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), позапланова перевірка здійснюється Мін'юстом або територіальними органами з питань банкрутства за наявності доручення Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

Відповідно до п.п. 2.6.2, п.п. 2.6.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), у разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган надсилає відповідне звернення до Мін'юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки. Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або надає доручення на проведення позапланової перевірки територіальному органу з питань банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугував висновок комісії про те, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 після оскарження постанови Господарського суду Харківської області від 25.12.2013 року в апеляційному порядку, а саме 17.02.2014 року, не передано бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута ліквідатору Жулінському В.Б., чим порушив приписи ч. 13 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013 р.) та ч. 6 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції). Також комісією встановлено, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 було укладено 255 ліцензійних договорів про використання промислового зразка з ТОВ "Інноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" на загальну суму 8925000,00 грн., які не були погоджені з комітетом кредиторів та були затверджені в плані санації ВАТ "Мереф'янський механічний завод", чим порушив приписи ч. 6 ст. 3-1, абз. 2 ч. 9 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Також комісія дійшла висновку, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 були укладені угоди, які в подальшому збільшили кредиторську заборгованість ВАТ "Мереф'янський механічний завод" на суму 10050000,00 грн., у разі їх визнання, що свідчить про нанесення значної матеріальної шкоди підприємству-боржнику та порушення приписів ч. 8 ст. 3-1, абз. 1 ч. 10 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів спростовує доводи, викладені в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційною інстанцією, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2012 року у справі № Б-39/148-04 про визнання банкрутом ВАТ "Мереф'янський механічний завод" арбітражного керуючого Байдацького О.І. звільнено від виконання повноважень керуючого санацією ВАТ "Мереф'янський механічний завод", керуючим санацією призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Постановою Господарського суду Харківської області від 25.12.2013 року у вказаній справі № Б-39/148-04 ВАТ "Мереф'янський механічний завод" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Жулінського В.Б.

Арбітражним керуючим ОСОБА_1 27.12.2013 року на вказану постанову Господарського суду Харківської області від 25.12.2013 року було подано апеляційну скаргу, в якій просив Харківський апеляційний господарський суд прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати постанову від 25.12.2013 року в частині призначення ліквідатором ВАТ "Мереф'янський механічний завод" арбітражного керуючого Жулінського В.Б. та призначити нового ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_1

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2014 року апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Господарського суду Харківської області від 25.12.2013 року у вказаній справі № Б-39/148-04 залишено без змін.

Арбітражним керуючим ОСОБА_1 на зазначені рішення господарських судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого господарського суду України було подано касаційну скаргу від 11.03.2014 року, проте постановою Вищого господарського суду України від 29.05.2014 року, зокрема, касаційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 залишено без задоволення, а зазначені судові рішення Господарського суду Харківської області від 25.12.2013 року та Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2014 року залишені без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі визнання господарським судом боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури керуючий санацією продовжує виконувати свої обов'язки до моменту передачі справ ліквідатору або призначення його ліквідатором у встановленому цим Законом порядку.

Згідно ч. 6 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 під час виконання повноважень керуючого санацією ВАТ "Мереф'янський механічний завод" був службовою особою та керівником боржника, що закріплено у ч. 2 ст. 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та в абз. 3 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Керівника боржника Сідько С.В. ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2007 року було звільнено від виконання обов`язків керуючого санацією, після чого керуючими санацією були арбітражні керуючі.

Згідно ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином постанова Харківського апеляційного господарського суду, якою залишено без змін постанову Господарського суду Харківської області від 25.12.2013 року у справі № Б-39/148-04, набрала законної сили 17.02.2014 року.

Колегія суддів зазначає, що оскарження зазначених судових рішень у касаційному порядку не зупиняло їх виконання, у зв'язку з чим доводи на тривалий розгляд апеляційних та касаційних скарг не спростовує висновків комісії та не звільняє керуючого санацією від обов'язку передати справи (документи, печатки тощо) ліквідатору.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість правової позиції відповідача про те, що позивачем порушено приписи ч. 13 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013 року) та ч. 6 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції).

Стосовно тверджень про безпідставне посилання комісії під час перевірки на порушення ОСОБА_1 приписів ч. 6 ст. 3-1, ч. 8 ст. 3-1, абз. 2 ч. 9 ст. 17, абз. 1 ч. 10 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013 року), колегія суддів зазначає наступне.

Керуючим санацією ОСОБА_1 (ліцензіат) між ВАТ "Мереф'янський механічний завод" та ТОВ "Іноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" (ліцензіар) 23.08.2013 року було укладено 135 ліцензійних договорів про використання промислового зразка з № 230813/01 по № 230813/135.

Згідно предмету вказаних договорів, ліцензіар, який має усі належні права щодо патентів: НОМЕР_2 дата видачі 26.03.2012 року; НОМЕР_3 дата видачі 25.04.2012 року; НОМЕР_4 дата видачі 25.04.2012 року; НОМЕР_5 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_6 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_7 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_8 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_9 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_10 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_11 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_12 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_13 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_14 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_15 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_16 дата видачі 25.07.2012 року (загалом 15 патентів), що стосуються універсального сантехнічного розпилювача, передав, а ліцензіат отримав виключну ліцензію на використання промислових зразків з 23.08.2013 року по 22.08.2014 року, з 23.08.2014 року по 22.08.2015 року, з 23.08.2015 року по 22.08.2016 року, з 23.08.2016 року по 22.08.2017 року, з 23.08.2017 року по 22.08.2018 року, з 23.08.2018 року по 22.08.2019 року, з 23.08.2019 року по 22.08.2020 року, з 23.08.2020 року по 22.08.2021 року, з 23.08.2021 року по 26.03.2022 року (загалом поступово 9 років).

Ліцензіат отримує ліцензію на використання промислових зразків, на які одержано зазначені 15 патентів з відповідною датою видачі, що стосується універсального сантехнічного розпилювача з метою виготовлення, застосування, ввезення, пропозицій до продажу, продажу та іншого введення в господарський оборот продукту, виготовленого на основі зазначених промислових зразків, а також застосування способу, який охороняється патентами.

За надання прав на використання промислового зразку за кожним окремим договором ВАТ "Мереф'янський механічний завод" виплачує ТОВ "Іноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" винагороду у розмірі 75000,00 грн. після закінчення строку патентного захисту патенту, а саме 26.03.2022 року.

Відповідно до додаткових угод від 26.08.2013 року до ліцензійних договорів про використання промислового зразка від 23.08.2013 року з № 230813/01 по № 230813/135 було змінено п. 1, п. 8 та п. 12 договорів, а саме: строки використання промислового зразка зменшено з одного року до 6 місяців; сума винагороди ліцензіара за кожним окремим договором зменшено з 75000,00 грн. до 35000,00 грн., та зменшено строки дії договорів. Ці договори є чинними з дати їх укладання та діють у терміни з 23.08.2013 року по 22.02.2014 року, з 23.08.2014 року по 22.02.2015 року, з 23.08.2015 року по 22.02.2016 року, з 23.08.2016 року по 22.02.2017 року, з 23.08.2017 року по 22.02.2018 року, з 23.08.2018 року по 22.02.2019 року, з 23.08.2019 року по 22.02.2020 року, з 23.08.2020 року по 22.02.2021 року, з 23.08.2021 року по 26.03.2022 року.

Також, керуючим санацією ОСОБА_1 між ВАТ "Мереф'янський механічний завод" та ТОВ "Іноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" 26.08.2013 року було укладено 120 ліцензійних договорів про використання промислового зразка з № 230813/136 по № 230813/255.

Згідно предмету вказаних договорів, ліцензіар, який має усі належні права щодо патентів: НОМЕР_2 дата видачі 26.03.2012 року; НОМЕР_3 дата видачі 25.04.2012 року; НОМЕР_4 дата видачі 25.04.2012 року; НОМЕР_5 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_6 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_7 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_8 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_9 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_10 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_11 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_12 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_13 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_14 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_15 дата видачі 25.07.2012 року; НОМЕР_16 дата видачі 25.07.2012 року, що стосуються універсального сантехнічного розпилювача, передав, а ліцензіат отримав виключну ліцензію на використання промислових зразків з 23.02.2014 року по 22.08.2014 року, з 23.02.2015 року по 22.08.2015 року, з 23.02.2016 року по 22.08.2016 року, з 23.02.2016 року по 22.08.2017 року, з 23.02.2018 року по 22.08.2018 року, з 23.02.2019 року по 22.08.2019 року, з 23.02.2020 року по 22.08.2020 року, з 23.02.2021 року по 26.08.2021 року.

Колегія суддів зазначає, що вказані в зазначених 120 ліцензійних договорах від 26.08.2013 року патенти та умови договорів є аналогічними патентам та умовам, вказаним у попередніх 135 ліцензійних договорах від 23.08.2013 року, іншими є лише строки використання промислового зразка.

Ліцензіат отримує ліцензію на використання промислових зразків, на які одержано зазначені 15 патентів з відповідною датою видачі, що стосується універсального сантехнічного розпилювача з метою виготовлення, застосування, ввезення, пропозицій до продажу, продажу та іншого введення в господарський оборот продукту, виготовленого на основі зазначених промислових зразків, а також застосування способу, який охороняється патентами.

За надання прав на використання промислового зразку за кожним окремим договором ВАТ "Мереф'янський механічний завод" виплачує ТОВ "Іноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" винагороду у розмірі 35000,00 грн. після закінчення строку патентного захисту патенту, а саме 26.03.2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013 року), значні угоди - угоди щодо розпорядження майном боржника, балансова вартість якого перевищує один відсоток балансової вартості активів боржника на день укладення угоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 9 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", значні угоди та угоди, щодо яких є заінтересованість, укладаються керуючим санацією тільки за згодою комітету кредиторів, якщо інше не передбачено цим Законом або планом санації.

Також з матеріалів справи вбачається, що усі вказані ліцензійні угоди не були погоджені керуючим санацією ОСОБА_1 з комітетом кредиторів.

Як вже зазначалось, арбітражним керуючим ОСОБА_1 з ТОВ "Інноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" 23.08.2013 року було укладено 135 договорів, загальна вартість яких склала 4725000,00 грн. (135 договорів х 35000,00 грн.), та 120 договорів, укладених 26.08.2013 року, загальна вартість яких склала 4200000,00 грн. (120 договорів х 35000,00 грн.), дата сплати грошових коштів у загальній сумі 8925000,00 грн. за 255 ліцензійних договорів настає 26.03.2022 року. Отже, суми договорів, укладених в один день, а саме 4725000,00 грн. та 4200000,00 грн., перевищують 1% балансової вартості підприємства.

Виходячи з цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що усі вказані ліцензійні угоди є значними.

Також колегія суддів зазначає, що вказані ліцензійні договори про використання промислового зразка укладені між одними й тими самими сторонами, правовідносини, що виникли внаслідок їх укладення є однорідними, усі угоди мають аналогічний предмет та направлені на один об'єкт - майно ВАТ "Мереф'янський механічний завод", мають один і той самий термін виконання.

Отже, арбітражним керуючим ОСОБА_1 було укладено 255 ліцензійних угод про використання промислового зразка з ТОВ "Інноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" на загальну суму 8925000,00 грн., які не були погоджені з комітетом кредиторів та були затверджені в плані санації ВАТ "Мереф'янський механічний завод", чим порушено приписи ч. 6 ст. 3-1, абз. 2 ч. 9 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013 року).

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції на численні вимоги суду надати пояснення про причини, які стали підставою укладання 255 договорів стосовно одного й того самого матеріального предмета, замість одного договору, позивач ОСОБА_1 змістовної відповіді не надав, зазначивши причиною лише невідому для суду саме таку домовленість сторін.

Таким чином укладення позивачем вказаних угод призвело до пред'явлення ТОВ "Інноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" до боржника кредиторських вимог у загальному розмірі 10050000,00 грн., що свідчить про нанесення значної матеріальної шкоди підприємству-боржнику та порушення позивачем приписів ч. 8 ст. 3-1, абз. 1 ч. 10 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2014 року були відхилені повністю грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" до банкрута - ВАТ "Мереф'янський механічний завод" у розмірі 10050000,00 грн.

У вказаному рішенні господарський суд зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційно-інвестиційне підприємство СТАТУС" не надано документального підтвердження фактичного виконання цих договорів, зокрема, передання технічної документації, яка є необхідною і достатньою для виробництва продукції за ліцензіями, до того ж суд неодноразово пропонував ТОВ "ІІП СТАТУС" надати докази відображення в документах бухгалтерського обліку та фінансової звітності заявника фінансово-господарські операції за ліцензійними договорами на використання промислового зразка, докази виконання кредитором своїх зобов'язань за ліцензійними договорами, проте ТОВ "ІІП СТАТУС" неодноразово ігнорувались ухвали господарського суду, що призвело до дуже тривалого розгляду справи.

Господарський суд в даній ухвалі від 10.09.2014 року дійшов висновку, що вказані ліцензійні договори за №№ 230813/01 - 230813/135, укладені 23.08.2013 року, є значними угодами, проте на укладання цих угод не було надано згоди комітету кредиторів. Також загальна сума за вказаними договорами взагалі перевищує балансову вартість всіх активів боржника більш ніж вдвічі.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів зазначає, що посилання на той факт, що всі угоди були направлені на відновлення платоспроможності боржника з урахуванням втілення нової продукції не звільняють його від обов'язку отримати згоду комітету кредиторів на їх укладення, як того вимагає абз. 2 ч. 9 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того колегія суддів зазначає, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 29.05.2013 року було подано до Господарського суду Харківської області клопотання про припинення процедури санації боржника, визнання ВАТ "Мереф'янський механічний завод" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та про призначення ліквідатором ВАТ "Мереф'янський механічний завод" арбітражного керуючого ОСОБА_1, що підтверджується ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2014 року по справі № Б-39/148-04, а отже арбітражний керуючий ОСОБА_1 навіть не намагався використовувати у власній господарській діяльності зазначені договори, навмисно створив заборгованість підприємства та розпочав процедуру ліквідації та банкрутства.

Стосовно доводів пропуску строків накладення дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 6.13 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

На підставі вищезазначеного, Головним управлінням юстиції у Харківській області на виконання п. 7.2 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) направлено пропозицію до Міністерства юстиції України щодо внесення подання до Дисциплінарної комісії про накладання на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Апелянт посилається на те, що державним органом з питань банкрутства винесено наказ № 1923/5 лише 17.11.2014 року, чим порушено приписи статей 107 та 109 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У ч. 4 ст. 107 та ч. 3 ст. 109 вказаного Закону визначено, що рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 108 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п. 4 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 № 81/5, рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень приймає дисциплінарна комісія.

Строк виконання цієї норми встановлений в ч. 4 ст. 107 та ч. 3 ст. 109 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та абз. 2 п. 22 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), відповідно до яких строк внесення структурним підрозділом Міністерства юстиції на розгляд Дисциплінарної комісії подання про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого, його розгляд Комісією та прийняття рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення не може перевищувати двох місяців з дня виявлення проступку та одного року з дня його вчинення.

Колегія суддів зазначає, що днем виявлення проступку є день складення акту перевірки діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), а днем прийняття рішення про застосування дисциплінарного стягнення є день оформлення протоколу (день засідання) про таке його застосування Комісією.

Відповідно до п. 7.5 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Міністерство юстиції України як державний орган з питань банкрутства не приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, воно лише виконує рішення Дисциплінарної комісії про накладення дисциплінарного стягнення, тобто Міністерство юстиції України не приймає рішення про накладення або не накладення дисциплінарного стягнення на арбітражних керуючих.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням юстиції у Харківській області 29.08.2014 року було складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 відповідно до якого було зафіксовано факт порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 норм чинного законодавства, які є підставою для внесення подання до Дисциплінарної комісії про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, та 29.09.2014 року Дисциплінарною комісією було прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (згідно протоколу № 19/09/14 від 29.09.2014 року, а отже рішення про застосування дисциплінарного стягнення було прийнято в межах строків, визначених законом.

Виходячи з всього вищевказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Міністерства юстиції України від 17.11.2014 року № 1923/5 в частині анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 22.03.2013 року прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2015 року по справі № 820/19910/14 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2015р. по справі № 820/19910/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 29.04.2015 р.