Справа № 2-а-1374/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-1374/11 Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук А.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"25" січня 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_3, Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Бердичівського міськрайонного суду від "23" травня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2011року позивач звернувся з адміністративним позовом до ГУПФУ в Житомирської області про визнання дій відповідача, щодо ненарахування і несплати державної соціальної допомоги,як дітині війни у повному розмірі, неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок недоплаченого щомісячного державного підвищення до пенсії. як дитині війни, з 1.06.2006 року на час винесення рішення і в подольшому.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 травня 2011 року позов задоволено частково.Визнано дії відповідача неправомірними та зобов'язано його здійснити перерахунок та виплату позивачу соціальної допомоги як дитині війни, за період з 1.10.2010 року по 23.05.2011 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких просять відповідно: скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та задовольнити позовні вимоги повністю на майбутнє; скасувати постанову суду першої інстанції тв відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с.6).

Таким чином позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006р. відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік.

Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.04.2010 року 706,00 грн., з 01.07.2010 року 709,00 грн., з 1 жовтня - 723 гривень.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Суд, також вважає безпідставними доводи позивач щодо зобов"язання відповідача здійснювати нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни на майбутнє, так як захист прав, свобод і інтересів особи передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень, тобто необхідною умовою для прийняття рішення по суті є наявність порушення прав, свобод та інтересів. Захист порушених прав , свобод та інтересів на майбутнє, які не відбулися в часі чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197,198, 200,205, 206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду від "23" травня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_4

ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,13302

3- відповідачу ОСОБА_5 Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003