Справа № 810/600/15
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/600/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі Артюхіній М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторма-Сплав» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторма-Сплав» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.02.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками Акта № 66/10-06-22-01/33212320 від 22.01.2015 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Вторма-Сплав» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Олантіс» () за вересень 2014 року», який став підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вважає такі висновки необґрунтованими.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторма-Сплав», , зареєстроване як юридична особа 27.10.2004 року Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області, є платником податку на додану вартість та як платник податків перебуває на обліку в Броварській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Види діяльності Товариства за КВЕД: виробництво алюмінію (24.42) (основний), оптова торгівля металами та металевими рудами (46.72), оптова торгівля відходами та брухтом (46.77), неспеціалізована оптова торгівля (46.90), демонтаж (розбирання) машин і устаткування (38.31), відновлення відсортованих відходів (38.32).

З 17.01.2015 року по 20.01.2015 року посадовою особою податкового органу на підставі наказу начальника Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №25 від 05.01.2015 року, згідно з пп. 78.1.5 п.78.1 ст.78, ст. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Вторма-Сплав» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Олантіс» (код за ) за вересень 2014 року.

За результатом вказаної перевірки складено Акт № 66/10-06-22-01/33212320 від 22.01.2015 року, у висновках якого зафіксовано порушення з боку Товариства п. 198.1, п .198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України - встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 64820,00 грн. за вересень 2014 року та донараховану суму грошових зобов'язань.

Зі змісту Акта перевірки вбачається наступне. Перевіркою встановлено, що господарські операції між ТОВ «Вторма-Сплав» та ТОВ «Олантіс» протягом вересня 2014 року відбувались на підставі Договору поставки № 7 від 07.07.2014 року. Протягом вересня 2014 року ТОВ «Олантіс» оформлено на адресу ТОВ «Вторма-Сплав» податкову накладну та видаткову накладну на реалізацію феронікелю на загальну суму 388918,28 грн., сума ПДВ - 64819,71 грн. Суму ПДВ за зазначеною податковою накладною включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, що відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за вересень 2014 року.

Акт перевірки (сторінка 4) містить зауваження щодо того, що до перевірки ТОВ «Вторма-Сплав» не надано технічних паспортів продукції, акта прийомки-передачі та документів, які підтверджують якість, комплектність придбаного у ТОВ «Олантіс» товару (феронікель), у відповідності до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої Держарбітражем при Раді Міністрів СРСР №П-6 від 15.06.1965 року, та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Держарбітражем при Раді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.1966 року.

Також в Акті перевірки із посиланням на інформаційні бази Броварської ОДПІ йдеться про відсутність інформації щодо наявності у ТОВ «Олантіс» основних засобів, земельних ділянок, транспортних засобів, а також дозволів та ліцензій для здійснення основного виду діяльності (неспеціалізована оптова торгівля).

Окрім цього, Акт перевірки містить посилання на податкову інформацію від ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 10.12.2014 року за №7898/7/20-30-22-03/38876573, відповідно до якої ТОВ «Олантіс» протягом 2014 року декларувало податковий кредит; серед номенклатури придбаних ТОВ «Олантіс» товарів продукція, яку згідно податкових накладних було реалізовано на адресу ТОВ «Вторма-Сплав» (феронікель) відсутня; згідно Єдиного реєстру податкових накладних встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів.

На підставі викладеного посадова особа податкового органу дійшла висновку про фізичну неможливість вироблення ТОВ «Олантіс» товару та здійснення відповідних господарських операцій, а відтак і про неможливість отримання товару контрагентом-покупцем - ТОВ «Вторма-Сплав».

За результатом розгляду заперечень позивача на акт перевірки висновки останнього залишені без змін.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2015 року, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за загальну суму 97 230,00 грн., у тому числі за основним платежем 64 820,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 32 410,00 грн.

Не погоджуючись із таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не доведено відсутності реального характеру правочину, укладеного між позивачем та ТОВ «Олантіс», оскільки позивачем доведено включення до складу податкового кредиту відображених в отриманих від такого контрагента первинних документах сум податку на додану вартість.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 (далі - Положення №88).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог п.198.2. ст.198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6. ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

П.п.200.1, 200.4 ст.200 ПК України передбачено, що 200.1. сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Порядок складення платником податку-продавцем податкової накладної та надання її покупцю визначено статтею 201 ПК України.

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно до ч.1 ст.9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2.4 Положення № 88, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа ( форми ), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції ( у натуральному та/або вартісному виразі ), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, з наведених законодавчих положень вбачається, що правильність визначення платником ПДВ безпосередньо залежить від наявності в нього права на формування податкового кредиту, підставою для чого є наявність одночасно двох умов: 1) первинної документації, зокрема, належним чином оформлених податкових накладних; 2) наявність в осіб, які здійснюють нарахування податку та складання податкових накладних, статусу платника податку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що господарські операції між ТОВ «Вторма-Сплав» (покупець) та ТОВ «Олантіс» (постачальник) здійснювалися на підставі Договору поставки № 7 від 07.07.2014 року, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в строки, встановлені цим договором, передати покупцеві у власність, а покупець зобов'язується прийняти чушку алюмінієву в асортименті, чушку магнієву МГ90, чушку ЦАМ, конструкції бувші у використанні, феронікель ФН-5М в асортименті. Передача товару здійснюється за видатковою накладною та оформленою покупцем відповідним чином довіреністю на отримання товару.

На підтвердження реальності виконання умов вказаного договору позивачем надані належним чином засвідчені копії таких документів:

- видаткова накладна № РН-39 від 04.09.2014 року із номенклатурою феронікель ФН-5М (сод. Ni 32,5%, 34,7 % та ін.) на загальну суму 388918,28 грн., у т.ч. ПДВ 64819,71 грн.

- податкова накладна № 39 від 04.09.2014 із номенклатурою феронікель ФН-5М (сод. Ni 32,5%, 34,7 % та ін.) на загальну суму 388918,28 грн., у т.ч. ПДВ 64819,71 грн.;

- витяг з Книги обліку довіреностей ТОВ «Вторма-Сплав»;

- оборотно-сальдові відомості;

- банківські виписки.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що згідно № 20096421 від 13.02.2015 року керівником ТОВ «Олантіс» () є Сахарова С.К.

Виписані під час здійснення господарської операції в межах виконання приведеного вище договору видаткова та податкова накладні, а також сама угода, підписані Сахаровою С.К.

На підтвердження подальшого використання у власній господарській діяльності придбаного у ТОВ «Олантіс» товару позивачем також надано суду належним чином засвідчені копії:

- договору поставки № 040814 від 04.08.2014 року, укладеного між ТОВ «Вторма-Сплав» (продавець) та ТОВ «Гранд Анікс» (покупець);

- видаткової накладної №РН-22 від 04.09.2014 року із номенклатурою феронікель ФН-5М (сод. Ni 32,5%, 34,7 % та ін.) на загальну суму 400250,00 грн., у т.ч. ПДВ 66708,33 грн.;

- податкової накладної №1 від 04.09.2014 року із номенклатурою феронікель ФН-5М (сод. Ni 32,5%, 34,7 % та ін.) на загальну суму 400250,00 грн., у т.ч. ПДВ 66708,33 грн.;

- довіреності на отримання ТМЦ №109 від 04.09.2014 року;

- оборотно-сальдових відомостей;

- банківських виписок.

Судом першої інстанції встановлено, що поставка товару (феронікелю) здійснювалася безпосередньо від продавця за договором № 7 від 07.07.2014 року ТОВ «Олантіс» (м. Харків) до покупця за договором № 040814 від 04.08.2014 року ТОВ «Гранд Анікс» (м. Запоріжжя).

На підтвердження виконання перевезення товару за вказаними вище угодами позивачем надані належним чином завірені копії наступних документів:

- договору перевезення вантажів №6 від 10.07.2013 року, укладеного між ФОП ОСОБА_5 (перевізник) та ТОВ «Вторма-Сплав» (відправник);

- рахунку-фактури №СФ-0000038 від 04.09.2014 із номенклатурою «транспортні послуги за маршрутом м. Харків - м. Запоріжжя» на суму 2000,00 грн.;

- товарно-транспортної накладної №22 від 04.09.2014 із відображенням відомостей про вантаж, а саме феронікель ФН-5М (сод. Ni 32,5%, 34,7 % та ін.) загальною масою 5,767 т.;

- акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000038 від 04.09.2014 щодо надання транспортних послуг за маршрутом м. Харків - м. Запоріжжя.

Колегією суддів встановлено, що товар (феронікель) за спірною господарською операцією був придбаний у ТОВ «Олантіс» за 324098,57 грн. (без ПДВ), а проданий ТОВ «Гранд Анікс» за 333541,67 грн. (без ПДВ). З урахуванням вартості перевезення в 2000,00 грн. позитивний економічний ефект від вказаних операцій склав 7443,10 грн.

Судова колегія відзначає, що всі перелічені документи складені з дотриманням вимог ст.9 Закону №996-XIV та п.2.4 Положення №88, а з матеріалів справи вбачається господарська мета укладання між позивачем і його контрагентом вказаних договорів про надання транспортно-експедиційних послуг, яка повністю узгоджується з видами підприємницької діяльності КВЕД позивача і його контрагента, який має ліцензію на здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Таким чином, оскільки товарність спірних фінансово-господарських операцій між позивачем та контрагентом, яке на момент їх здійснення було зареєстровано як платник ПДВ, повністю підтверджується матеріалами справи, то колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про фіктивність правовідносин між позивачем і зазначеним контрагентом, що надає достатні правові підстави для висновку про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.02.2015 року.

Посилання апелянта на порушення позивачем правил перевезення вантажів та їх документального оформлення колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки зазначені відомості самі по собі не впливають на формування показників податкової звітності платника податків та у сукупності з іншими доказами у справі не підтверджують фіктивності спірних господарських операцій.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем, у порушення приписів ч.2 ст.71 КАС України, не надано ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження жодних належних і допустимих, у розумінні ст.70 КАС України, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції.

З огляду на це, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає його без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Романчук О.М

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.