Справа № 826/3900/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 квітня 2015 року № 826/3900/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Трейд-Інвест"
до Головного державного ревізора-інспектора Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Паламарчук Н.О.
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Трейд-Інвест» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного державного ревізора-інспектора Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Паламарчук Н.О., в якому просило:

визнати неправомірними дії відповідача, що полягають у внесенні до акту від 14.02.2015 №1058-26-53-15-01/36629664 «Про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Компанія «Трейд-Інвест» за грудень 2014 року», завідомо неправдивих відомостей про неподання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3900/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 02 квітня 2015 року.

В судовому засіданні 02 квітня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи положення частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 02 квітня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб Паламарчук Н.О. на підставі пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, в порядку статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року ТОВ «Компанія «Трейд-Інвест», про що складено акт від 14 лютого 2015 року №1058-26-53-15-01/36629664.

Перевіркою встановлено неподання ТОВ «Компанія «Трейд-Інвест» податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року, що призвело до порушення останнім пункту 120.1 статті 120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем подано до контролюючого органу заперечення на акт від 14 лютого 2015 року №1058-26-53-15-01/36629664.

Листом від 06 березня 2015 року №5306/10/26-53-15-01-11 «Про надання відповіді на заперечення», контролюючий орган повідомив ТОВ «Компанія «Трейд-Інвест», що під час розгляду заперечень до акту та наданих документів було встановлено, що відповідно до пункту 49.5 статті 49 Податкового кодексу України було направлено звіт по податку на додану вартість за грудень 2014 року 09.01.2015 засобами поштового зв'язку та отримано податковим органом 13.01.2015. У зв'язку з наведеним, висновки викладені в акті від 14 лютого 2015 року №1058-26-53-15-01/36629664 є такими, що не відповідають дійсності.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог з урахуванням вищенаведеного, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України, передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях (Пунктом 86.6 статті 86 Податкового кодексу України).

Аналогічна норма викладена в пункті 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затверджено наказом ДПА України від 22.12.2010 р. №984, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 р. за № 34/18772.

Відповідно до пункту 3 Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов'язань. При цьому акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів.

Крім того, висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки відповідно до Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті (довідці) документальної перевірки, вони мають право подати свої заперечення протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки), які у випадку їх подання, є невід'ємною частиною (додатком) до акта (довідки) перевірки. Висновки ж посадових осіб, зазначені в акті перевірки, є лише думкою цих осіб щодо поведінки платника податків.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України у справі №К/800/36909/13.

Так, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, листом від 06 березня 2015 року №5306/10/26-53-15-01-11 контролюючим органом, надано відповідь на заперечення позивача, яким визнано висновки викладені в акті від 14 лютого 2015 року №1058-26-53-15-01/36629664 такими, що не відповідають дійсності.

Крім того, суд зазначає, що ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків, тобто не порушують права платника податків.

Враховуючи відсутність порушеного права платника податків, судом не вбачається підстав для визнання неправомірними дій відповідача, що полягають у внесенні до акту від 14.02.2015 №1058-26-53-15-01/36629664 «Про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Компанія «Трейд-Інвест» за грудень 2014 року», завідомо неправдивих відомостей про неподання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Трейд-Інвест» задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Трейд-Інвест» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник