Справа № 804/4895/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2015 р. Справа № 804/4895/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі Шкуті А.А.
представника позивача Біднягіної К.В.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковою інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, митного та іншого законодавства по відображенню у бухгалтерському та податковому обліках фінансово-господарських операціях та взаємо - розрахунків із ТОВ «БОРТ ТРЕЙД» за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року, за результатами якої був складений акт від 04.03.2015 року за № 1115/04-62-22-3/38598544, на підставі якого прийняте оспорюване податкове повідомлення-рішення. На думку позивача, правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку, тобто позивачем було дотримано принцип превалювання сутності над формою, закріплений у ст. 4 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Крім того, в акті перевірки відсутні будь-які посилання на дефектність або невідповідність податкових накладних нормам Податкового законодавства. Також, позивач вважає, що факт порушення кримінальної справи та матеріали досудового слідства не можуть використовуватися в інших справах, не мають під собою юридичної сили і не можуть зазначатись в обгрунтування висновків акту. Отже, на думку позивача, висновки відповідача про те, що позивач порушив положення ПК України у частині правильності визначення суми податкового кредиту є безпідставними, не підтвердженими законодавством та фактичними обставинами справи, а відтак, податкове повідомлення - рішення є протиправним, складене в результаті неналежної оцінки бухгалтерських та податкових документів, невірного застосування норм податкового законодавства України та підлягає скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідача до суду не прибув. 22 квітня 2015 року представником відповідача - Волошиним А.А. до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи з причини не можливості забезпечення явки у судове засідання уповноваженого представника, який має безпосереднє відношення до справи, оскільки представник буде приймати участь в іншому судовому засіданні, призначеному в Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді на цей же час. Також, 23 квітня 2015 року від іншого представника відповідача - Василенка О.А. до суду було подано клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки справа №804/4895/15 юридичним відділом ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська була передана для правового супроводження до ГУ ДФС у Дніпропетровській області - 23.04.2015 року.
Суд відмовляє у задоволенні клопотань представників відповідача про відкладення розгляду справи, зважаючи на те, що, як вбачається з матеріалів справи, податковий орган про проведення судового засідання 21.04.2015 року був повідомлений ще 08.04.2015 року, проте завчасно заходів щодо підготовки для участі в судовому засіданні не вжив, доказів на підтвердження викладених в клопотаннях обставин до суду не надано.
При цьому суд врахував і ту обставину, що різними представниками ДПІ було подано різні клопотаннями про відкладення розгляду справи з різних причин, що, в свою чергу, ставить під сумнів обґрунтованість кожного з клопотань.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно із положеннями Податкового кодексу України основним завданням та функцією органів державної податкової служби є здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України органи податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з 19.02.2015 року по 25.02.2015 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ТПК УКРОПТТОРГ» з питань дотримання вимог податкового, митного та іншого законодавства по відображенню у бухгалтерському та податковому обліках фінансово-господарських операцій та взаєморозрахунків із ТОВ «БОРТ ТРЕЙД» за період з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року.
Перевірка проводилася на підставі наказу ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № 238 від 19.02.2015 року, згідно із пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 та п. 82.2 ст. 82 ПК України.
- пп. 14.1.201 п. 14.1. ст. 14, п. 185.1. ст. 185, п. 198.3.ст. 198 п. 201.1. п. 201.6., п. 201.7. ст. 201 ПК України, ТОВ «ТПК УКРОПТТОРГ» неправомірно занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість всього у сумі 2 654 766,00 грн., у тому числі за листопад 2014 року у сумі 2 654 766,00 грн. у зв'язку з не можливістю підтвердження сформованого податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «БОРТ ТРЕЙД» за листопад 2014 року.
- Договір №1-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації про наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТПК УКРОПТТОРГ», далі Замовник, в особі директора Мілованова Андрія Володимировича , що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «БОРТ ТРЕЙД », далі Виконавець, в особі директора ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту, з іншої сторони, уклали цей Договір про наступне:
1. Предмет Договору.
1.1. Замовник доручає та зобов'язується оплатити Виконавцю, а Виконавець приймає на себе зобов'язання безпосередньо або шляхом залучення на договірних засадах фізичних та юридичних осіб організувати і виконувати обходи внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації, адміністрування обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації в житлових будинках у відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 р. № 76, та примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 10.08.2004 року № 150;
- Договір №2-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації про наступне.
1. Предмет Договору.
1.1. Замовник доручає та зобов'язується оплатити Виконавцю, а Виконавець приймає на себе зобов'язання безпосередньо або шляхом залучення на договірних засадах фізичних та юридичних осіб організувати і виконувати обходи внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації, адміністрування обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації в житлових будинках у відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 р. № 76 та примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 10.08.2004 року № 150;
- Договір №3-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації про наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТПК УКРОПТТОРГ», далі Замовник, в особі директора Мілованова Андрія Володимировича, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «БОРТ ТРЕЙД», далі Виконавець, в особі директора ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту, з іншої сторони, уклали цей Договір про наступне:
1. Предмет Договору.
1.1.Замовник доручає та зобов'язується оплатити Виконавцю, а Виконавець приймає на себе зобов'язання безпосередньо або шляхом залучення на договірних засадах фізичних та юридичних осіб організувати і виконувати технічне обслуговування електричних мереж в житлових будинках;
- Договір №4-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації;
- Договір №5-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації;
- Договір №6-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення зливової каналізації;
- Договір №7-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації про наступне.
1. Предмет Договору.
1.1. Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до кошторисної документації та умов цього Договору виконання підрядних робіт з поточного ремонту будинків (далі - Роботи).
1.2. Види поточного ремонту, об'єкти підряду, їх адреси, склад та обсяги робіт визначаються у дефектних відомостях, кошторисній документації, актах виконаних робіт.
1.3. Підрядник по заявках Замовника інспектує об'єкт та складає дефектний акт і кошторисну документацію. Замовник може приймати участь у складанні дефектного акту. Замовник опрацьовує дефектний акт та кошторисну документацію, перевіряє і погоджує їх, після чого Підрядник приступаємо виконання Робіт. В разі не узгодження кошторисної документації, Сторони вживають заходів для її узгодження (вносять зміни вартості чи обсягів Робіт);
- Договір №8-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації про наступне.
1. Предмет Договору.
1.1. Замовник доручає та зобов'язується оплатити Виконавцю, а Виконавець приймає на себе зобов'язання безпосередньо або шляхом залучення на договірних засадах фізичних та юридичних осіб організувати і виконувати прибирання прибудинкової території, прибирання снігу в зимовий період Бабушкінського району м. Дніпропетровськ у відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 р. № 76 та Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 10.08.2004р. № 150;
- Договір №9-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації;
- Договір №10-11/2014 від 01.11.2014 року на виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення і зливової каналізації про наступне.
1. Предмет Договору.
1.1. Замовник доручає та зобов'язується оплатити Виконавцю, а Виконавець приймає на себе зобов'язання безпосередньо або шляхом залучення на договірних засадах фізичних та юридичних осіб організувати і виконувати прибирання прибудинкової території, прибирання снігу в зимовий період Бабушкінського району м. Дніпропетровськ у відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 р. № 76 та Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 10.08.2004р. № 150;
З акту перевірки вбачається, що на виконання умов договору ТОВ «БОРТ ТРЕЙД» виписано на адресу ТОВ «ТПК УКРОПТТОРГ» податкові накладні, складені акти виконаних робіт.
Оплату проведено у безготівковій формі через розрахункові рахунки підприємств відповідно до банківських виписок (платіжних доручень), наданих до перевірки.
В акті перевірки від 04.03.2015 року зазначено, що в актах виконаних робіт, крім інформації, щодо назви отриманої послуги (Сторони претензій одна до одної не мають) не міститься необхідних даних про зміст і обсяг господарської операції (деталізації об'єкта надання послуг) та іншої інформації, згідно з якою можливо зробити висновок щодо реального виконання цих послуг.
До актів виконаних робіт не надано звітів про виконані роботи.
В актах відсутня інформація щодо формування вартості наданих послуг: одиниця виміру господарської операції (наданої послуги) для розрахунку вартості всього обсягу наданих послуг; вартість одиниці виміру господарської операції (наданої послуги) для розрахунку вартості всього обсягу наданих послуг; обсяг наданих послуг для розрахунку вартості всіх послуг; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; прізвища відповідальних осіб або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає, що відповідно до пункту 5.2 розділу II «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року №984 (далі - Порядок №984), у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: 1) чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; 2) зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; 3) у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.
Суд звертає увагу на ту обставину, що, визначаючи порушення, податковий орган вказує на пп.14.1.201 п. 14.1. ст. 14 ПК України, який був виключений на підставі закону № 71-УІІІ від 28.12.2014 року, а на час його дії - надає визначення поняттю державним грошовим лотереям, які не мають жодного відношення до предмета перевірки.
Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг - п.198.1 ст. 198 ПКУ.
Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище Кодексу, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 201.1 ст.201 ПК України передбачено, що податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку
Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом (п.201.6 Податкового кодексу України).
Об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами. Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для визнання угод недійсними (фіктивними). Тільки встановлення мети та факту порушення публічного порядку, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для вирішення питання про визнання недійсними (фіктивними) угод у встановленому законом порядку.
Поряд з цим, саме такі підстави можуть свідчити про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами, що в свою чергу в певній мірі свідчить про реальність таких операцій.
Судом були досліджені наявні в матеріалах справи первинні документи, що стосуються господарської діяльності позивача з його контрагентом, та встановлено, що вказані господарські операції пов'язані з господарською діяльністю позивача, а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій до перевірки були надані копії відповідних договорів, податкових накладних за перевіряємий період, актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ - 2в за перевіряємий період, актів надання послуг за перевіяємий період, які, на думку суду, підтверджують формування показників податкової звітності ТОВ «ТПК УКРОПТТОРГ» та вказують на реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку підприємства.
Суд зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.
Крім того, відповідачем не надано доказів, які б спростовували реальність господарської операції з вищезазначеним контрагентом та докази, які б підтверджували обставини, викладені в акті перевірки.
В акті перевірки відсутні будь-які посилання на дефекти форми, змісту або походження первинних і розрахункових документів, які, в силу ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. за № 88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки від 04.03.2015 за № 1115/04-62-22-3/38598544, перевіряючими ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області зроблено висновок про нереальність здійснення господарської операції з наступних підстав: посилання на постанову слідчого СВ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві лейтенанта податкової міліції Сауляка Л.В. від 10.02.2015 року, який розслідує обставини діяльності ТОВ «БОРТ ТРЕЙД»; відсутність в актах виконаних робіт даних про зміст і обсяг господарської операції, також зазначає про відсутність в актах виконаних робіт інформації щодо одиниці виміру господарської операції, обсягу наданих послуг та посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення тощо.
Посилання відповідача на порушення кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва відносно контрагента позивача за ознаками складу злочину, передбаченого частиною другою ст. 205, ст. 212 Кримінального кодексу України, не може бути доказом на спростування факту реального виконання господарської операції, оскільки постанова не містить жодного посилання на господарські відносини з позивачем, або на рішення суду, яким договір, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПК УКРОПТТОРГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БОРТ ТРЕЙД» визнано нікчемним.
Порушення кримінального провадження відносно контрагента позивача не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки норма частини четвертої ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України поширюється лише на особу, щодо якої постановлено відповідний вирок або прийнято постанову. Тому обов'язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи (засудженого (виправданого) або притягнутого (не притягнутого) до відповідальності), а не щодо інших осіб.
Матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, визначені статтею 83 ПК України - для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Постанова слідчого про порушення кримінальної справи не має приюдиційного характеру, як то вирок суду по кримінальній справі, що набрав законної сили, (п.4 ст.72 КАС України). Зазначена постанова, як процесуальний документ, зумовлює законне проведення органами дізнання та досудового слідства певних слідчих дій з метою підтвердження або спростування факту вчинення конкретною особою злочинного діяння чи бездіяльності.

Також, постанова про порушення кримінальної справи не може беззаперечно свідчити про винуватість такої особи, що відповідає ст. 62 Конституції.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в листі від 14.11.2012 р. за № 2379/12/13-12.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно пп. 36.1, 36.5 ст. 36; п. 38.1 ст. 38, п.44.1 ст.44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 ПК України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

В акті перевірки відповідач вказує про відсутніть в актах виконаних робіт даних про зміст і обсяг господарської операції, також зазначає про відсутність в актах виконаних робіт інформації щодо одиниці виміру господарської операції, обсягу наданих послуг та посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення тощо.

Суд зазначає, що акти виконаних робіт, долучені до матеріалів справи та досліджені судом, оформлені у відповідності з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1., 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.99 року № 88.

Відповідно до п. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2 ст.9 цього Закону).

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність передбачено, що підприємство самостійно визначає облікову політику; обирає фор бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановленим цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форму внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

Отже, суд вважає, що правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку, тобто позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою закріплений у ст. 4 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.

Суд зазначає, що надане документальне оформлення операцій між позивачем та його контрагентами свідчить про фактичне існування та реальність господарських правовідносин між такими особами.

Отже, висновки відповідача про те, що позивач порушив положення ПК України у частині правильності визначення суми податкового кредиту, суд вважає безпідставними, не підтвердженими законодавством та фактичними обставинами справи.

Крім того, відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі «Булвес» АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.

З огляду на сукупність викладених обставин та відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що ТОВ «ТПК УКРОПТТОРГ» правомірно відобразило суми у податковому обліку по податку на додану вартість, а податкове повідомлення - рішення за формою «Р» № про застосування до ТОВ «ТПК УКРОПТТОРГ» збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем у розмірі 2654766,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 663 691,50 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК УКРОПТТОРГ» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.03.2015 року № - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.03.2015 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК УКРОПТТОРГ» () витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 24 квітня 2015 року.

Суддя В.В. Кальник