Справа № 804/16476/14
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 рокусправа № 804/16476/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

07 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних осіб з нарахованих сум грошового забезпечення та невиплату всіх належних сум при звільненні; стягнути з відповідача невиплачені при звільненні: компенсацію втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних осіб з нарахованих сум грошового забезпечення на загальну суму 37510,56 грн. та невиплачену компенсацію за невикористану відпустку у сумі 4522,19 грн., а всього на суму 42032,75 грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів - задоволено частково: стягнуто з Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 невиплачену при звільненні компенсацію втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних осіб з нарахованих сум грошового забезпечення на загальну суму 37510,56 грн.. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Дніпропетровське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач своїм правом на апеляційне оскарження не скористався і не оскаржив рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог. У разі часткового оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 22 квітня 2014 року №92 о/с підполковника міліції ОСОБА_1, першого заступника начальника Ленінського районного відділу Дніпропетровського міського управління - начальника слідчого відділу, звільнено у запас за п. 64 «ж» за власним бажанням з 22 квітня 2014 року. Вислуга років на день звільнення складає: 21 рік 06 місяців 24 дні.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою КМУ №114 від 29 липня 1991 року, позивач був особою старшого начальницького складу ОВС, за рахунок держави отримував грошове забезпечення за нормами, встановленими законодавством, тобто на підставі п. 24 вищезазначеного Положення.

Позивач пов'язує порушення своїх прав з діями відповідача відносно того, що при його звільненні останнім не було виплачено компенсацію втрат від сплати податку на доходи фізичних осіб з нарахованих сум грошового забезпечення на загальну суму 37510,56 грн..

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої при звільненні компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних осіб з нарахованих сум грошового забезпечення на загальну суму 37510,56 грн., суд першої інстанції посилався на те, що позивачу такі виплати щомісяця здійснені не були, компенсація втрат доходів від сплати податку на доходи фізичної особи позивачу спочатку нараховувалась відповідачем, а потім ж зразу і утримувалась в якості податку на доходи фізичної особи, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з даними висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції гарантується соціальний захист, згідно чинного законодавства України.

Згідно до п. 10 постанови КМУ №114 від 29 липня 1991 року (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистим правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, і їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Так, згідно з Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI загальний оподаткований дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. До загального оподаткованого доходу платника податку включаються нараховані суми у вигляді заробітної плати, грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу ОВС, суми винагород та інших виплат.

Згідно з вимогами п. 22.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-IV, суми податку з доходів фізичних осіб, який утримується із грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, отриманих військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу ОВС, у зв'язку із виконанням по несенню служби, направляється виключно на виплату рівноцінній та повній компенсації втрати доходів цієї категорії громадян.

Крім того, відповідно до постанови КМУ від 15 січня 2004 року №44 «Про затвердження порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу» суми податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку), що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу ОВС у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, компенсуються у повному обсязі. Грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, яку утримують особи рядового і начальницького складу, є джерелом доходу цих осіб.

Таким чином, у довідку про доходи включаються усі нараховані суми в тому числі компенсація податку з доходу фізичних осіб (прибуткового податку). Різниця між нарахованою сумою та перерахованою на пластикову картку складає: прибутковий податок (15%) та єдиний соціальний внесок (2,6%); аліменти утримані згідно виконавчих листів; профвнески і членські внески до «Оберіг», які утримуються за заявами працівників.

Відповідно до змісту довідки СФЗБО від 21 жовтня 2014 року №2953, судом апеляційної інстанції встановлено, що за період проходження служби з 01 січня 2011 року по 22 квітня 2014 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено грошове забезпечення у розмірі: сума грошового забезпечення - 249788,79 грн., компенсація ПДФО (15%) - 37510,56 грн., всього нараховано - 287299,35 грн.; при цьому утримано: ПДФО (15%) - 37510,56 грн., інші утримання (ЄСВ 2.6 %, проф.. внески 1%) - 8816,83 грн., всього утримано - 46327,39 грн.. Сума до сплати на пластикову картку - 240971,96 грн..

Однак, приймаючи рішення по справі, судом першої інстанції не було надано належної оцінки вказаній довідці СФЗБО від 21 жовтня 2014 року №2953 та безпідставно стягнуто повторно з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних осіб з нарахованих сум грошового забезпечення на загальну суму 37510,56 грн..

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції під час вирішення справи неповно з'ясував обставини справи та допустив порушення у застосуванні норм права, що регулюють спірні правовідносини, відтак постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог позивача з ухваленням нової постанови в цій частині, та залишенню без змін постанови суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року скасувати в частині задоволених позовних вимог позивача та прийняти в цій частині нову постанову.

У задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення з Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 невиплаченої при звільненні компенсації втрат доходів у зв'язку із утриманням податку на доходи фізичних осіб з нарахованих сум грошового забезпечення на загальну суму 37510,56 грн. - відмовити.

В іншій частині постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко