Справа № 357/1729/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1729/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Подрєзова Г.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання провести перерахунок доплати до пенсії та додаткової пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії та додаткової пенсії, відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2014 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач подала апеляційну скаргу, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому, апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач віднесена до 4 категорії осіб, які постраждали від наслідків аварії на ЧАЕС, отримує пенсію у відповідача та доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 39 та ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 28 лютого 1991 року, передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, підвищуються на одну мінімальну заробітну плату

Статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, віднесеним до категорії 4, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Згідно абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Разом з тим, починаючи з 01 січня 2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16 січня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статті 39, 51 даного Закону, яким визначено перерахунок пенсії.

31 липня 2014 року Верховною Радою України до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були внесені зміни Законом України № 1622-VII, зокрема: доповнено Прикінцеві положення п. 67, відповідно до якого встановлено, що у 2014 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України № 796-ХІІ із наступними змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Так, вищевказані зміни набрали законної сили з 03 серпня 2014 року.

Таким чином, починаючи з 03 серпня 2014 року, розміри пенсій, передбачених ст. ст.39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обмежується вимогами Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року в редакції Закону України від 03 серпня 2014 року.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», застосуванню підлягають норми статті 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач має право на перерахунок та виплату доплати до пенсії, у відповідності до положень ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до 02 серпня 2014 року включно, а тому відмова відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу є неправомірною.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме: за період з 10 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з адміністративним позовом позивач звернулась 10 грудня 2014 року.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, позовні вимоги позивача за період з 01 січня 2014 року по 09 червня 2014 року підлягають залишенню без розгляду.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення адміністративного позову частково, оскільки позивач має право на перерахунок та виплату доплати пенсії, у відповідності до положень ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 10 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову частково.

Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає, як таке, що постановлене за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 183-2, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_3 доплати до пенсії за проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі меншому, ніж встановлено ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 доплати до пенсії за проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 01 січня 2014 року по 09 червня 2014 року залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.