Справа № 804/3184/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 р. Справа № 804/3184/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі - Летучій Г.І. за участю: представника позивача - ОСОБА_1 представника відповідача - Полішко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідачем з незаконних та необґрунтованих підстав не надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, а отже існують усі підстави для зобов'язання такий дозвіл надати у встановлений законом строк. За таких обставин, позивач просив суд: визнати протиправними дії відповідача, щодо незадоволення його клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га в адміністративних межах Військової сільської ради, поблизу с.Військове, Солонянського району Дніпропетровської області; зобов'язати відповідача розглянути подане ним вищевказане клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га в адміністративних межах Військової сільської ради, поблизу с.Військове, Солонянського району Дніпропетровської області та надати мотивовану відповідь, визначену законом, на його клопотання у встановлений законом строк.
В судовому засіданні представник позивача пред'явлені позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнала та зазначила, що на графічних матеріалах, наданих позивачем не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0 га, а вказано бажану земельну ділянку єдиним масивом розміром - 16 га (160576, 795 m2). Позивачем не зазначено де саме із даного масиву розміром 16 га (зверху, знизу, або з боків) і якої форми (за принципом розподілення паїв - полосками, або будь-яким іншим способом) має бути виділена бажана земельна ділянка розміром 2,0 га.
Разом з тим, з питання щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0 га в адміністративних межах Військової сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства одночасно звернулось 10 громадян до Головного управління Держземагентства в Дніпропетровській області із аналогічними графічними матеріалами, де зазначений увесь масив - розміром приблизно 16 га, а не бажані місця розташування земельних ділянок кожного громадянина по 2,0 га. У даному випадку 10 громадян бажають відвести земельні ділянки для особистого селянського господарства розміром по 2,0 га із даного масиву і відповідно площа повинна бути не меншою 2,0 га. Даний масив розміром 16 га без зазначення бажаного місця розташування земельної ділянки кожного із громадян по 2,0 га - не дає можливості задовольнити клопотання усіх 10 громадян, оскільки після визначення кожним громадянином бажаного місця розташування своєї земельної ділянки, за відсутністю достатньої площі можливе буде надання дозволу на відведення земельних ділянок 8 громадянам. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 22.12.2014 р. ОСОБА_3 подав до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області клопотання в порядку ст.118 Земельного кодексу України в якому просив в порядку реалізації гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, визначити без його погодження та виділити земельну ділянку орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Військової сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га по передачі його безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Військової сільської ради.
До клопотання додані: копія паспорта, копія реєстраційного номера облікової картки платників податків (ідентифікаційного номера); згода на збір та обробку персональних даних; графічні матеріали: викопіювання з кадастрової карти (плану) та інших графічних матеріалів, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, орієнтовний розмір земельної ділянки; графічні матеріали: викопіювання з плану землекористування Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області; довідка з Державної статистичної звітності відділу Держземагентства у Солонянському районі Дніпропетровської області про наявність земель та їх розподіл (за даними форми 6-зем); довідка Відділу Держземагентства про відсутність земельної власності для ведення особистого селянського господарства.
27.01.2015 р. Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області надало позивачу лист за вих. №31-4-0.11-1428/2-15, в якому зазначило, що згідно ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, з урахуванням норм ст.81, 116 та ст.121, із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин належить передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності у власність або у користування для всіх потреб. В результаті розгляду наданих документів встановлено, що матеріали не відповідають вимогам Земельного кодексу України. На графічних матеріалах не зазначено земельну ділянку орієнтовної площею 2 га, яка передбачається для відведення. Також, в інших документах міститься інформація про відношення ділянки до виду угідь інші багаторічні насадження, при цьому будь-які відомості про належність в даному пакеті документів відсутні.
Позивач не погоджується з таким розглядом поданого до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області клопотання оскільки вважає, що ним у відповідності з вимогами чинного законодавства України визначено всі необхідні дані та обґрунтовано бажання на безоплатне отримання у власність земельної ділянки; відповідач надіслав лист не вказуючи ані про погодження клопотання, також не надав мотивованої відмови.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Статтею 15-1 Земельного кодексу України визначені повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до яких, зокрема, відноситься розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно із Положенням про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 р. № 445 - Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.
Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи (п. 7 вказаного Положення).
Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань, передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб (пп.6-1 п.4 даного Положення).
Відповідно до п.4.30 Положення про Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Держземагентства України від 05.09.2012 р. №419, та змін від 01.03.2013 року №92 Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області, відповідно до покладених на нього завдань, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області.
Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати функції в контексті заявлених позовних вимог виступає Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області.
Статтею 116 Земельного кодексу України визначено підстави набуття права власності на земельні ділянки державної та комунальної власності.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, провадиться один раз по кожному виду використання.
Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Кодексу.
Відповідно до п.б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Згідно з ч.2 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення.
До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).
Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно із ч.3 ст.123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із ст.151 Земельного кодексу України.
Стаття 118 Земельного кодексу України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 28.02.2013 р. № 72 «Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб» затверджені Методичні рекомендації щодо порядку реалізації головними управліннями Держземагентства в областях, містах Києві та Севастополі, повноважень з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування на без конкурентних засадах) для всіх потреб, які є Додатком 1 до даного наказу.

Пунктом 2.1. визначено, що при надходженні до територіального органу (у даному випадку до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області) клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, або клопотання особи, зацікавленої в одержанні у користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності відповідний територіальний орган безпосередньо, в момент звернення, здійснює реєстрацію такого клопотання.

Після реєстрації клопотання, Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області, зобов'язане у строк, що не перевищує 20 днів перевірити: у разі, якщо земельна ділянка передається у власність у межах норм безоплатної приватизації: викопіювання з кадастрової карти (плану) або інших графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, та документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства) ч.6 ст.118 Земельного кодексу України); відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (ч.4, 5 ст.116 Земельного кодексу України); чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (ч.4 ст.122 Земельного кодексу України); відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 Земельного кодексу України); відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі надання для містобудівних потреб) (ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») (п.2.2 Методичних рекомендацій).

Для отримання додаткової інформації, необхідної для перевірки вимог, зазначених у п.2.2 цих Методичних рекомендацій, територіальні органи можуть звертатися до відповідних управлінь (відділів) Держземагентства у районах (містах), міжрайонних, міжміських, міськрайонних управлінь Держземагентства (п.2.3 Методичних рекомендацій).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст.118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому, зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об'єктивної оцінки та відповіді на клопотання заявника.

Разом з тим, зі змісту листа відповідача від 27.01.2015 р. вих. №31-4-0.11-1428/2-15 вбачається, що відповідачем не розглянуто клопотання в порядку ч.3 ст.123 Земельного кодексу України. Відсутня також відмова в наданні відповідного дозволу, оскільки зазначено лише про невідповідність наданих матеріалів вимогам Земельного кодексу України.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем допущено бездіяльність щодо не вирішення клопотання у встановленому порядку та не прийняття відповідного рішення у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо незадоволення клопотання позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не підлягає задоволенню, оскільки є неналежним способом захисту порушеного права, та фактично покладає на суд обов'язок у заявленому спорі здійснити висновок щодо питання, яке віднесено до компетенції відповідача, а не суду.

Відтак, в контексті заявлених позовних вимог, враховуючи, що фактично відмови у наданні дозволу не відбулося, суд не має досліджувати докази позивача в обґрунтування незадоволення клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для отримання у власність земельної ділянки та відповідні доводи в їх заперечення, оскільки порушеного права особи в даній частині суб'єктом владних повноважень здійснено не було.

Відносно доводів відповідача про наявність 10 осіб, які заявили про бажане місце розташування їх майбутніх земельних ділянок на заявленій позивачем території, суд зазначає, що такі відомості у листі не зазначені, що підтверджує висновок суду про відсутність обґрунтованого рішення суб'єкта владних повноважень, яке мало б бути винесено за наслідками розгляду клопотання.

Довід відповідача щодо заперечення органу місцевого самоврядування на виділення земельних ділянок позивачу та іншій групі осіб суд зазначає, що лист Військової сільської ради не датований.

При цьому, суд погоджується із доводами позивача щодо неможливості визначення чіткого місця розташування майбутньої земельної ділянки, оскільки закон зобов'язує його визначити лише орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення та додати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір ділянки.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В силу п.1 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст.11 КАС України, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області щодо не вирішення клопотання позивача від 22.12.2014 р. у встановленому порядку та зобов'язання відповідача розглянути дане клопотання позивача в порядку, визначеному Земельним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області щодо не вирішення клопотання ОСОБА_3 від 22 грудня 2014 року у встановленому порядку.

Зобов'язати Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 22 грудня 2014 року в порядку визначеному Земельним кодексом України.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 07 квітня 2015 року.

Суддя Кучма К.С.