Справа № 357/1107/15-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1107/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Голуб А.В.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження відповідно до ст. ст. 41, 197 КАС України в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області (далі - УПФУ у Білоцерківському районі) про визнання протиправними дій щодо не здійснення нарахування і виплати додаткової пенсії у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії в розмірі 1 мінімальної заробітної плати відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та зобов'язання здійснити такі виплати з 01.01.2014 р.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 8 ст. 183-2 КАС України, апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач є дитиною війни, належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до 4 категорії, отримує пенсію за віком та постійно проживає на території, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 №106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю, є непрацюючим пенсіонером.

Згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, зокрема у зоні посиленого радіоекологічного контролю підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, а відповідно до неї в розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 цього Закону особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія, заподіяна за шкоду здоров'ю, визначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

У 2014 році до 02.08.2014 р. додаткове правове регулювання відносин, пов'язаних із нарахуванням та виплатою додаткової пенсії та підвищення до пенсії, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», іншими законами України - не здійснювалося.

Проте, відповідач всупереч ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснював такі виплати позивачу у меншому розмірі, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 р. №1210 та "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 р. №1381, що є протиправним з огляду на загальні засади приорітетності законів над підзаконними актами.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 03.08.2014 р., Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено, зокрема, пунктом 67, згідно якого, зокрема ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

При цьому, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 р. №3-рп/2012 зазначив, що відповідно до конституційних повноважень Верховна Рада України як єдиний орган законодавчої влади в Україні виключно законами України закріплює права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, а також встановлює, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (пункти 1, 6 частини першої статті 92, частина друга статті 95 Конституції України).

Оскільки Кабінету Міністрів України з 03.08.2014 р. були надані спеціальні повноваження щодо встановлення розміру деяких категорій соціальних виплат, колегія суддів приходить до висновку про те, що із вказаної дати відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової пенсії та підвищень до пенсії у розмірі, встановленому ст.ст. 39, 51 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Отже, з 03.08.2014 р. при нарахуванні належних позивачу виплат застосуванню підлягають постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 р. №1210 та "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 р. №1381.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції невірно встановив дату звернення позивача з адміністративним позовом до суду першої інстанції, а саме: в оскаржуваній постанові суду першої інстанції зазначено про звернення до суду 29 січня 2015 року, тоді як зі штампу на поштовому конверті вбачається, що позивач звернувся до суду 06 грудня 2014 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проаналізувавши викладені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи щомісячний період здійснення виплати пенсії, необхідно вважати, що позивач дізнавався про порушення своїх прав кожного місяця, коли мав отримувати пенсію.

Таким чином, період, за який позивачу має бути здійснено виплату доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , становить з 06 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, враховуючи положення ст. 99 КАС України щодо шестимісячного строку звернення до адміністративного суду та те, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 06 грудня 2014 року.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 99 КАС України, підлягають задоволенню вимоги позивача за період з 11.06.2014 р. по 02.08.2014 р., що не враховано судом першої інстанції.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 202, 205, 207, 212 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області щодо не здійснення ОСОБА_2 нарахування та виплати додаткової пенсії та підвищення до пенсії в розмірі відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення до пенсії в розмірі відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 06.06.2014 р. по 02.08.2014 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату додаткової пенсії та підвищення до пенсії в розмірі відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення до пенсії в розмірі відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 06.06.2014 р. по 02.08.2014 р.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Мамчур Я.С.

Судді Шостак О.О.

Желтобрюх І. Л.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.