Справа № 2а-1096/11, 2а-1323/78/12
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Справа № 147785/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Стрийського міськрайонного центру зайнятості про зобов'язання реєстрації, як особи, що шукає роботу та надання статусу безробітного за місцем проживання без реєстрації та нарахування і виплати допомоги по безробіттю та неодержаних компенсацій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 03.04.2006 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Стрийського міськрайонного центру зайнятості, в якому просив зобов'язати відповідача зареєструвати його як такого, що шукає роботу і надати статус безробітного з одночасним призначенням допомоги по безробіттю та зобов'язати відповідача виплатити таку допомогу за місцем проживання без реєстрації.

В позовній заяві зазначає, що з 01.04.2003 року він не працює, оскільки звільнений з роботи у зв'язку із скороченням штату працівників на підставі ст.4 п.1 КЗпП України.

З 02.04.2003 року він постійно проживає за адресою АДРЕСА_1.

07 та 08.04.2003р. двічі звертався до відповідача для реєстрації його, як такого, що шукає роботу і з 16.04.2003р., як безробітного, але останній відмовив у зв»язку з відсутністю у нього реєстрації по місцю проживання, тому просить зобов'язати відповідача в особі Стрийського міськрайонного центру зайнятості оформити реєстрацію з 08.04.2003р., як такого, що шукає роботу і з 16.04.2003р., як безробітного, з внесенням у реєстраційні документи відомостей про місце проживання на адміністративній території м. Стрий, за адресою АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на його користь відшкодування неодержаних компенсації при втраті роботи та матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі не менше чинної мінімальної заробітної плати для працездатних осіб за період з 16.04.2003р. до дня ухвалення рішення суду.

Відповідачем як на його думку безпідставно йому було відмовлено в реєстрації в зв'язку з відсутністю в його паспорті відмітки про реєстрацію його постійного місця проживання.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 червня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити з підстав порушення норм матеріального права, що призвели до неправильного ви рішення справи.

Апелянт зазначає, що нормами ст.2 ч.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи міс ця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Вважає, що в порушення принципу законності, визначеної в Конституції України суд не застосував затверджене постановою Кабінету Міністрі України від 27.04.1998р. № 578 «Положення про порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної підготовки та перепідготовки», нормами п.18 якого встановлено, що подається заява із зазначенням у ній іншої інформації - "про те, що він не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів".

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.04.2003р. позивач звернувся до відповідача для реєстрації його в якості такого, що шукає роботу і з 16.04.2003р. як безробітного.

Проте, листами від 09.04.2003р., №2946, від 22.04.2003р. №3318, від 23.06.2003р. №3748, від 14.10.2003р., №3777, від 21.05.2004р., №740, від 05.08.04р, №1136, позивачу відмовлено у реєстрації з підстав відсутності підтвердження в установленому порядку місця проживання ( реєстрації ).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що для реєстрації як такого, що шукає роботу, та безробітного, необхідно звернутися до центру зайнятості за місцем проживання з документом про підтвердження реєстрації проживання або перебування особи, та надати заяву із зазначенням вище вказаної інформації, чого позивачем дотримано не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, суду першої інстанції, так як він ґрунтується на чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах.

Так, відповідно до ст.2 ч. 6 Закону України «Про зайнятість населення» порядок реєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних державною службовою зайнятістю визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вищевказаного постановою Кабінетом Міністрів України за № 578 від 27.04.1998 року затверджено Положення про порядок реєстрації перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, виплати допомоги по безробіттю, а також умови подання матеріальної допомоги в період професійної підготовки та перепідготовки, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин позивача про надання йому статусу безробітного з одночасним призначенням допомоги по безробіттю в 2003 році.

В ч.3 вказаного Положення зазначено, що реєстрація та облік громадян, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, здійснюється державною службою зайнятості за місцем постійного проживання (постійної або тимчасової приписки) за умови пред'явлення паспорта і трудової книжки, а у разі потреби-військового квитка, документу про освіту, або документів, які їх замінюють. Зміни про можливість такої реєстрації без прописки внесені лише в 2011 році.

Отже, для реєстрації таким, що шукає роботу та безробітного, необхідно звернутися до

Центру зайнятості за місцем проживання з документом про підтвердження реєстрації проживання або перебування особи, та надати заяву із зазначаенням вище вказаної інформації.

З матеріалів справи видно, що позивач на момент звернення за такою допомогою до відповідача не був зареєстрований (прописаний) за місцем свого проживання, яке вказував у власноруч написаній заяві, що 07 квітня 2003 року звернувся в ЖЕК №2 для реєстрації місця проживання у власній квартирі.На звороті заяви позивач поставив дату 07 квітня 2003 р. і підписався, що свідчить про те, що позивач на час подачі заяви до відповідача про реєстрацію його як такого, що шукає роботу, у зв'язку з звільненням його з роботи 01 квітня 2003 року не мав реєстрації постійного місця проживання.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не було дотримано порядку, обов'язковою умовою якого для надання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю на час звернення позивача є постійна або тимчасова прописка за місцем проживання є правильним.

Така правова позиція висловлена ухвалою Вищого адміністративного суду України 31.05.2012 року по справі № К-47765/09-С.

Відсутність прописки(реєстрації) на момент звернення до відповідача за допомогою свідчить і ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013 року по справі № 876/7772/13 між тими ж сторонами, постановлена за апеляційним переглядом постанови Стрийського міськрайонного суду від 03.04.2013 року.

Колегія суддів вважає, що для реєстрації особи як такої, що шукає роботу необхідне звернення до центру зайнятості за місцем проживання з документом про підтвердження реєстрації проживання або перебування особи. Оскільки позивачем вказаний порядок дотриманий не був то відмова відповідача у здійсненні реєстрації ОСОБА_1, як особи що шукає роботу та призначення допомоги по безробіттю була підставною.

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2012 року прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права при правильно встановлених обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 червня 2012 року у справі №2а-1096/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді О.М.Гінда

М.П.Кушнерик