Справа № 2-А-1682/10
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"18" квітня 2011 р. Справа № 2-А-1682/10

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира на постанову Богунського районного суду м.Житомира від "31" грудня 2010 р. у справі № 2-А-1682/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 30 листопада 2010 року звернулася до Богунського районного суду м.Житомира з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі м.Житомира про відновлення пропущеного строку для звернення до суду та визнання дій відповідача, щодо ненарахування і несплати державної соціальної підтримки дітей війни у повному розмірі, неправомірними, а також зобов'язання зробити перерахунок недоплаченого щомісячного державного підвищення до пенсії дитині війни, з 06.11.2010р. довічно.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 31 грудня 2010 року позов задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі м.Житомира щодо виплати ОСОБА_3 з 06.11.2010р. щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірах менших, ніж визначено ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги ОСОБА_3 як дитині війни за період з 06.11.2010р. по 31.12.2010р. відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з урахуванням проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 має статус дитини війни, що підтверджується належними документами (а.с.3-4).

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян діти війни" в розумінні статті 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно зі статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян діти війни, з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України Про державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивачка до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим вона звернулась до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч.10 ст.183-2, ст.ст. 197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів - УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від "31" грудня 2010 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Богунському районі м. Житомира вул. Перемоги, 55,м.Житомир,10003