Справа № 462/2870/15-а
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/2870/15-а
УХВАЛА

22 квітня 2015 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції про визнання дій державного виконавця незаконними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дії відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції в ході ВП №43329980 з приводу передачі на торги арештованого майна, розташованого за адресою: м.Львів, вул.Мечнікова, 39, протиправними та скасувати постанову про призначення експерта для участі у ВП №43329980 від 13.10.2014 року.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається із п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму Закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Не зважаючи на помилкове зазначення ОСОБА_1 у своїй заяві, що вона є позовною, за своєю суттю остання є скаргою на дії (рішення) державного виконавця, поданою в порядку ст.383 ЦПК України, а спір, який виник між сторонами, підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом V ІІ ЦПК України, тому вказані недоліки є підставою для залишення її без руху на підставі ст.121 ЦПК України.

Із правової позиції, викладеної в п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності. Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.121 ЦПК України суддя залишає заяву без руху, якщо така подана без дотримання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що скарга не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, крім цього, зареєстрована і розподілена автоматичною системою документообігу, яка діє в суді, як позовна заява з індексом «2а», проте, є за своєю суттю скаргою та має бути вірно зареєстрована з індексом «4с» позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 383-384 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції про визнання дій державного виконавця незаконними залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує пяти днів усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, воно вважатиметься поданим в день первісного його подання до суду. Інакше такебудевважатись неподаним і повернеться позивачеві.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.