Справа № 718/3/15-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 718/3/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Олексюк Т.І.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

16 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.01.2015 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області щодо оформлення, поновлення та відшкодування 50 % знижки плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області оформити із здійсненням відповідного перерахунку та відшкодувати з 16.09.2014 року ОСОБА_2 50 % знижку плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

Позивач є пенсіонером МНС України, пенсійне посвідчення НОМЕР_1 видане 17.08.2011 року. Відповідно до довідки Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області від 25.03.2014 року позивач є пенсіонером цивільної служби і має право на 50% знижку за оплату за жилу площу, комунальні послуги згідно статті 120 Кодексу цивільного захисту України.

16.09.2014 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА Чернівецької області про поновлення йому пільг як пенсіонеру цивільної служби.

3 01 липня 2013 року введено в дію Кодекс цивільного захисту населення України. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Кодексу цивільного захисту України втратили чинність Закони України "Про пожежну безпеку" та "Про правові засади цивільного захисту".

Відповідач листом від 03.10.2014 року №02-10/2507 повідомив позивача про те, що відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України він, як особа звільнена із служби цивільного захисту за віком, не входить до переліку пільгових громадян, яким за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам надаються передбачені законодавством пільги з оплати житлово-комунальних послуг, а тому відсутні підстави для відшкодування пільг. Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що позивач має право на отримання 50-відсоткової пільги по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива з 16.09.2014 року, оскільки позивачу призначалися вказані пільги відповідно до чинного на той момент законодавства, відповідно позбавлення вказаних пільг є обмеженням його прав, а також враховуючи що чинним на час розгляду справи законодавством аналогічно передбачено право отримання пільг особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обов'язків, та членам їхніх сімей.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції по суті спору та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 1-16/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень частини 6 статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини 7 статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку", в мотивувальній частині якого зазначено, що Україна як соціальна держава взяла на себе зобов'язання щодо соціального захисту громадянина, забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, тощо. Позбавлення членів сім'ї працівника міліції чи особового складу державної пожежної охорони права на житлово - комунальні пільги, якими вони користувались протягом усього періоду перебування останнього на службі в міліції чи державній пожежній охороні, у разі його звільнення за віком, через хворобу чи за вислугою років означало б не лише суттєве обмеження прав особи, звуження їх змісту та обсягу, а й дискримінацію непрацездатних, приниження людини, зневаження її честі й гідності, повагу до яких закріплено на конституційному рівню.

Крім того, частина 5 статті 17 Конституції України встановлює обов'язок держави щодо забезпечення соціального захисту громадян України, які перебувають на службі в Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Фундаментальним правовим підґрунтям для закріплення цього обов'язку держави є визнання Конституцією України людини найвищою соціальною цінністю (стаття 3), проголошення України соціальною державою (преамбула, стаття 1), конституційний обов'язок держави і відповідні йому права України, які перебувають або перебували на службі у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також членів їх сімей, отримали свій розвиток та конкретизацію, зокрема в статті 22 Закону України "Про міліцію", держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З 01.07.2013 року введено в дію Кодекс цивільного захисту населення України. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Кодексу цивільного захисту України втратили чинність Закони України "Про пожежну безпеку" та "Про правові засади цивільного захисту".

Відповідно до статті 120 Кодексу цивільного захисту України знижка у розмірі 50 відсотків плати за користування житлом (квартирна плата) та комунальними послугами (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) у жилих будинках незалежно від форми власності у межах норм споживання, передбачених законодавством, та вартості палива, у тому числі рідкого, у межах встановлених норм для осіб, які проживають у будинках, що не мають централізованого опалення, надається, зокрема, особам, звільненим із служби цивільного захисту за віком, через хворобу або за вислугою років, та які стали інвалідами під час виконання службових обов'язків, та членам їхніх сімей.

Суд зазначає, що зміна нормативно - правового акту, яким регулюються спірні правовідносини, не позбавляє позивача права на пільги, оскільки підстави набуття таких пільг в новому законодавчому акті збереглися в повному обсязі.

Отже, відповідно до викладеного і обставин справи, з введенням в дію Кодексу цивільного захисту України і втратою чинності відбулося чергове перепідпорядкування органів державної пожежної охорони із збереженням їх основних завдань та функцій.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що дії відповідача є неправомірними, а право позивача на пільги підлягає поновленню з 16.09.2014 року.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.