Справа № 6-а/489/5/2015
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. Справа № 6-а/489/5/2015

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Спінчевська Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва; третя особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання неправомірними дій, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року заяву ОСОБА_4 про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подати звіт про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 2-а/489/495/2013 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, покладення обов'язку, стягнення коштів до 16 березня 2015 року.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити заявнику в задоволені його вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2013 відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, покладення обов'язку, стягнення коштів.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2013 скасовано та прийнято нову постанову.

Визнані протиправними та скасовані рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії та допомоги управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва викладене в протоколі № 9 засідання комісії від 24 квітня 2013 року; визнані протиправними та скасовані рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії та допомоги управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва № 4 від 29 травня 2013 року; управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва зобов'язано припинити утримання переплати в розмірі 20 % від суми пенсії ОСОБА_4; управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва було зобов'язано повернути ОСОБА_4 незаконно утримані суми пенсії, починаючи з 24 квітня 2013 року.

Рішення набрало законної сили та 23 вересня 2014 року видано виконавчий лист.

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду, а саме зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подати звіт про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 2-а/489/495/2013 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, покладення обов'язку, стягнення коштів.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року заяву ОСОБА_4 про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подати звіт про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі № 2-а/489/495/2013 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, покладення обов'язку, стягнення коштів до 16 березня 2015 року. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст.257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як це зазначено в п.10.12 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», з метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення суд у резолютивній частині рішення повинен повніше використовувати право покладати обов'язок на суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у визначений строк звіт про виконання судового рішення (частина перша статті 267 КАС України).

У силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, відповідно до частини першої статті 267 КАС України, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Питання подачі звіту про виконання судового рішення при винесенні постанови від 13 лютого 2014 року судом апеляційної інстанції не вирішувалось.

Колегія суддів зазначає, що ст. 267 КАС України встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень-відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту-встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У разі звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви, оскільки приписами ст.267 КАС України не передбачено звернення сторони з заявою про встановлення судового контролю з виконанням рішення.

Слід зауважити, що на підставі ч.9 ст.267 КАС України особа-позивач, на користь якого ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, за приписами цієї частини ст.267 КАС України передбачено право особи-позивача звернутися з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду.

Оскільки звернення з заявою про зобов'язання відповідача надати звіт по виконанню рішення ст.267 КАС України не передбачено, що є наслідком вважати, що заявником неправильно обрано спосіб захисту прав щодо виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 року № 28/12/13-13, а також в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 року по справі № К/800/28965/13, від 03.03.2015 року № К/800/30906/13.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови порушені норми матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволені заяви.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254, 267 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року по справі № 6-а/489/5/2015, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені заяви ОСОБА_4 про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду, - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук