Справа № 431/1412/15-а
Суддя: Ткач О. В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/1412/15а
Провадження № 2а/431/25/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

У складі: головуючого - судді Ткач О.В.,

При секретарі: Кустовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області про визнання незаконними та скасуванні пунктів 1,2,3 рішення виконкому Старобільської міської ради від 30.09.2014 року, суд-

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2014 року за № 48 виконавчим комітетом Старобільської міської ради було прийнято рішення «Про обмеження режиму роботи обєктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг у нічний час в м. Старобільськ», яким: 1) Обмежено продаж алкогольних напоїв обєктами торгівлі, закладами ресторанного господарства та сфери послуг на території м. Старобільськ (крім аптек) до 22.00 години. 2) Обмежено режим роботи закладів ресторанного господарства та сфери послуг, в яких здійснюється реалізація алкогольних напоїв, на території м. Старобільськ до 22.00 години. 3) Запропонувати власникам (керівникам) обєктів торгівлі, ресторанного господарства, сфери послуг, режим роботи яких не відповідає п.1 цього рішення, до 15.10.2014 року привести його у відповідність до п. 1.

Позивачка ОСОБА_1, просить визнати вищевказане рішення незаконним в частині прийняття 1,2,3 пунктів рішення й скасувати пункти цього рішення, оскільки воно порушує її конституційне право на зайняття підприємницькою діяльністю в області ведення ресторанного бізнесу й роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в оскаржуваному рішенні не наведено нормативно-правових актів, що надавали би право органу місцевого самоврядування обмежувати продаж алкогольних напоїв годинними рамками й встановлювати режим роботи без його погодження з власником.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 вимоги позову підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав листа, в якому просив розглянути адміністративну справу в його відсутність, відмовити в задоволенні позову. Відповідач в листі, направленому до суду вказав, що діяв на підставі підпункту 9 пункту «а» та підпункту 2,4 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту населення від впливу шуму», пункту 13 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 із змінами та доповненнями, наказом міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року № 219 «Про затвердження роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства». ДБН В 2.2-25:2009 «Підприємства харчування, заклади ресторанного господарства». Причиною постановлення питання про необхідність прийняття такого рішення є нестабільність ситуації на території Луганської області, скарги мешканців міста про порушення правил громадського порядку та Правил благоустрою території міста в нічний період доби, з метою попередження вчинення злочинів та правопорушень, введення додаткових заходів безпеки населення, встановлення зручного режиму обєктів торгівлі, закладів ресторанного господарства та сфери послуг у м. Старобільськ.

Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за слідуючих підстав:

Суд вважає не пропущеним позивачкою ОСОБА_1 встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк для звернення до суду з позовом, оскільки позивачка вказує на свою обізнаність в постановленні оскаржуваного рішення виконкому лише в грудні 2014 року, інших доказів, які спростовують даний факт, відповідач, на якому лежить обовязок доказування правомірності свого рішення, як субєкта владних повноважень - не надав.

Відповідно до п.п. 9 п. «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97 до відання виконавчих органів міських рад належить встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Позивачка ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (а.с. 4), що здійснює свою підприємницьку діяльність в сфері роздрібної торгівлі у закладах ресторанного господарства на підставі ліцензій (а.с. 6,31), договорів оренди (а.с.34,35) барі «Візіт» та барі «Хуторок», тому ці заклади не є обєктами комунальної власності .

Відповідно до підпункту 2 пункту «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97 до відання виконавчий органів міських рад належить здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, звязку, за технічним станом використання та утримання інших обєктів нерухомого майна всіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і обєктах, прийняття рішень про скасування даного їм дозволу на експлуатацію обєктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства. В цій нормі закону не вказано про наявність права у виконавчого комітету встановлювати режим роботи закладу.

Відповідно до п.п. 2 п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97, до відання виконавчих органів міських рад належить встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ і організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності .

Як вбачається з рішення виконавчого комітету № 138/1 від 23.12.2008 року «Про відкриття торгівельної точки за адресою: вул. 3 Інтернаціонала, 1 ПП ОСОБА_1М.» встановлений режим роботи бару «Хуторок» з 9-00 год. до 23-00 год. (а.с. 36), рішенням виконавчого комітету № 76 від 29.03.2005 року «Про перереєстрацію торгівельного комплексу «Візіт» на ПП ОСОБА_1М.» режим роботи встановлений з 16-00 год. до 04.00 год. Таким чином, зміну годин роботи цих закладів згідно до рішення виконкому від 30.09.14 року з позивачкою ОСОБА_1 не узгоджено, під час винесення рішення відомостей про присутність ОСОБА_1 не надано.

Згідно п. 4-1 порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, особливості продажу окремих груп продовольчих та непродовольчих товарів, здійснення різних видів торгівлі, роботи закладів ресторанного господарства регулюються правилами, які затверджуються Мінекономіки за погодженням з Мінфіном, крім випадків, встановлених законом.

Абзацем 2 п. 1.7 Правил роботи закладів (підприємств) № 219 від 24.07.2002 року, ресторанного господарства, затверджених наказом міністерства економіки та з питань європейської інтеграції, зареєстрованому в Мінюсті 20.08.2002 року за № 680/6968 визначено, що режим роботи закладу ресторанного господарства встановлюється субєктом господарювання самостійно, а у випадках, передбачених законом, за погодженням з органами місцевого самоврядування.

Повноваження стосовно встановлення режиму роботи закладів за погодженням з власником делеговані державою міським радам та закріплені в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97.

Основні принципи державної політики щодо регулювання роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами є Закон України «Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95 року № 481/95. Цим законом встановлений вичерпний перелік обмежень й заборон на продаж, споживання алкогольних напоїв, до яких не входять обмеження по годинах у продажі чи вживанні алкоголю.

Посилання в рішенні виконкому № 48 від 30.09.14 року на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту населення від впливу шуму», а також на будівельні норми В.2.2-25:2009 «Підприємства харчування, заклади ресторанного господарства» є необґрунтованими, оскільки будівлі бару «Візіт» та бару «Хуторок» є окремо розташованими будівлями, а не вбудованими в житлові приміщення, що підтверджується іх планами розташування (а.с. 34-35).

В ч. 4 ст. 23 Господарського Кодексу України не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Практикою Європейського суду з прав людини доведено, що кожне обмеження прав повинно відповідати вимогам принципу пропорційності. Суттю цього принципу є розумне співвідношення мети державного впливу та засобу її досягнення у обмеженні прав людини. Європейський суд з прав людини встановив такі критерії пропорційності: 1. обмеження має бути передбачене певним правовим актом (в т.ч. індивідуальної дії); 2. обмеження повинно переслідувати легітимну ціль; 3. обмеження має бути необхідним у демократичному суспільстві; 4. обмеження має бути розумним до тієї правомірної мети, яка досягалась (справа Совтрансавто Холдинг проти України (рішення від 25.07.2002 року).

Посилання в оскаржуваному рішенні на нестабільність ситуації в Луганській області, чисельні скарги мешканців м. Старобільськ про порушення громадського порядку та Правил благоустрою території міста в нічний час, з метою попередження вчинення злочинів й правопорушень, введення додаткових заходів безпеки для населення, як посилання на звернення в.о. начальника Старобільського РВ ГУМВС безпідставно, оскільки запобігання вищевикладеному в зверненні знаходиться в компетенції органів внутрішніх справ.

Таким чином, суд вважає рішення виконкому Старобільської міської ради № 48 від 30.09.2014 року «Про обмеження режиму роботи обєктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг у нічний час в м. Старобільську» незаконним в частині прийняття пунктів 1,2,3 й вважає за необхідне ці пункти скасувати.

За ч. 2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. І не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд дійшов висновку про незаконність рішення виконкому в частині прийняття 1,2,3 пункту рішення, які необхідно скасувати.

Судові витрати підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з місцевого бюджету в сумі 73,08 грн., згідно до ст. 94 КАС України.

Підстав для скасування заходів забезпечення адміністративного позову немає.

Керуючись ст.ст.162,163,167 КАС України, 42 Конституції України, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити позов.

Визнати незаконними та скасувати пункти 1,2,3 рішення виконавчого комітету Старобільської міської ради № 48 від 30.09.2014 року «Про обмеження режиму роботи обєктів торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг у нічний час у м. Старобільську».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( і.н.) судові витрати в 73,08 грн. з місцевого бюджету.

На постанову може бути внесена апеляція до апеляційного адміністративного суду Донецької області через Старобільський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Ткач О.В.