Справа № 826/2198/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2015 року № 826/2198/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даарія Плюс"
до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Максименко Лесі Анатоліївни
про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дарія Плюс» звернулось до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Максименко Л.А., Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог про: визнання протиправним та скасування рішення від 01.12.2014 № 17626889; визнання протиправною бездіяльності щодо внесення до Державного реєстру речових прав запису про припинення обтяження права власності, зобов'язання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження права власності у вигляді арешту, що був накладений на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2014 по справі №359/2941/14-ц.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником нерухомого майна та при вчиненні дій щодо відчуження такого майна встановлено, що на підставі оскарженого рішення накладено арешт на належне позивачу нерухоме майно. Також, позивач вказує, що судове рішення на підставі якого відповідачем зареєстровано обтяження (арешт) на нерухоме майно належне позивачу є підробленим. Позивач звернувся до відповідача з заявою про скасування обтяження (арешту) проте відповідачем безпідставно відкладено розгляд заяви позивача.

Відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження та надано сторонам час на подачу пояснень по суті позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дарія Плюс» є власником нерухомого майна, а саме: приміщення подарункового магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нерухоме майно).

01.12.2014 державним реєстратором прийнято рішення №17626889 про проведення державної реєстрації обтяження (арешту) нерухомого майна.

Умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі по тексту Порядок)

Так, згідно з ч. 1 ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 9, ч. 2 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 73, 74 Порядку під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач).

У разі проведення державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є також особа, якою припинено обтяження, а також особа, в інтересах якої припинено обтяження.

Для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком.

Отже, судове рішення, що набрало законної сили є підставою для державної реєстрації (скасування державної реєстрації) обтяжень.

Зі змісту рішення №17626889 від 01.12.2015 вбачається, що обтяження на нерухоме майно зареєстровано на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2014 у справі №359/2485/14-ц, якою задоволено заяву ПП «Вестрембуд-Волинь» про забезпечення позову та накладено арешт на приміщення подарункового магазину що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ТОВ «Даарія Плюс» на праві приватної власності.

Відповідно до п. 28.17 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 173 копія судового рішення має бути позначена як копія і завірена підписами судді та секретаря з проставленням відбитку гербової печатки суду із зазначенням дати її оформлення або видачі. Також на копії судового рішення робиться відмітка про дату набрання судовим рішенням законної сили чи про не набрання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2014 у справі №359/2485/14-ц оформлена відповідно до п. 28.17 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме: на бланку Бориспільського міськрайонного суду Київської області містить підпис з проставленням відбитку гербової печатки суду. В матеріалах справи відсутні докази, що державний реєстратор на час прийняття рішення №17626889 від 01.12.2014 був обізнаний про ймовірну фіктивність зазначеної ухвали.

Державний реєстратор не наділений повноваженнями щодо надіслання запитів, в даному випадку до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про підтвердження дійсності судового рішення.

Відповідно до листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.04.20115 №149/0108/2015 в провадженні суду перебуває справа №359/3941/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Аеросвіт" про стягнення заборгованості. По даній справі рішення щодо обтяження права власності на нерухоме майно приміщення подарункового магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 - не приймалось.

Отже, оскаржуване рішення про проведення державної реєстрації обтяження (арешту) нерухомого майна фактично прийнято за відсутності підстав для проведення реєстрації обтяження (арешту), отже суд вбачає наявними підстав для скасування рішення №17626889 від 01.12.2014.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності щодо внесення до Державного реєстру речових прав запису про припинення обтяження права власності, зобов'язання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження права власності у вигляді арешту, що був накладений на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2014 по справі №359/2941/14-ц, суд зазначає наступне.

Позивач в позові зазначає, що з заявою про скасування обтяження права власності на нерухоме майно його представник звернувся до державного реєстратора 13.01.2015, проте з матеріалів справи вбачається, що така заява була подана 26.01.2015.

За результатом розгляду заяви представника позивача від 26.01.2015 відповідачем прийнято рішення від 26.01.2015 №18853989 про те, що розгляд заяви буде продовженим після прийняття рішення по заяві №9589000, яку прийнято 24.12.2014 поданої представником ПП «Вестрембуд-Волинь».

Оскільки за результатом розгляду заяви представника позивача від 26.01.2015 відповідачем прийнято рішення, отже суд не вбачає бездіяльності відповідача щодо внесення до Державного реєстру речових прав запису про припинення обтяження права власності.

Відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав державним реєстратором встановлено, що подані інші заяви про державну реєстрацію прав на те саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. При цьому заява розглядається тільки після прийняття рішення державним реєстратором щодо попередньо розглянутої заяви і внесення ним відповідного запису до Державного реєстру прав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2014 представником ПП «Вестрембуд-Волинь» подано заяву про проведення державної реєстрації обтяження (припинення) арешту нерухомого майна.

Отже, представником позивача подано заяву про державну реєстрацію обтяження (припинення) арешту, після подання заяви про державну реєстрацію обтяження (припинення) арешту представником ПП «Вестрембуд-Волинь», що відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для прийняття рішення про розгляд заяви в порядку черговості після вирішення раніше поданої заяви.

Отже при прийняття рішення від 26.01.2015 №18853989 відповідач діяв відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а відтак позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За аналогією, скасування рішення про державну реєстрацію обтяжень, на думку суду є підставою для внесення до Державного реєстру запису про скасування державної реєстрації обтяження, отже суд вбачає наявними правові підстави для зобов'язання відповідача внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження права власності у вигляді арешту, що був накладений на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2014 по справі №359/2941/14-ц.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині: скасування рішення №17626889 від 01.12.2014 та зобов'язання відповідача внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження права власності у вигляді арешту, що був накладений на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2014 по справі №359/2941/14-ц. В решті позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69-71, 122, 158-163, 172, 177, 179 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати рішення №17626889 від 01.12.2014.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування держаної реєстрації обтяження права власності у вигляді арешту внесений на підставі рішення №17626889 від 01.12.2014.

4. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції. Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда