Справа № 826/3775/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 квітня 2015 року № 826/3775/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (надалі - ТОВ «Аскоп-Україна», позивач) до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - ДПІ у Дніпровському районі м. Києва, відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві (надалі - ГУ ДКС у м. Києві, відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності ДПІ у Дніпровському районі м. Києва щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 1 412 951,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Аскоп-Україна»; стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС у м. Києві на користь ТОВ «Аскоп-Україна» заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1 412 951,00 грн. та суму пені в розмірі 72 583,10 грн., нараховану на суму такої заборгованості.

Свої позовні вимоги ТОВ «Аскоп-Україна» обґрунтовує тим, що відповідач 1 в порушення вимог законодавства України не підготував та не подав до органів державного казначейства висновок із зазначенням заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях та зазначив, що сума бюджетного відшкодування, що заявлена позивачем, не підтверджена, про що складена відповідна довідка, а отже, у податкового органу відсутні законодавчо визначені підстави для надання висновку про здійснення бюджетного відшкодування до казначейського органу.

Представник відповідача 2 у судове засідання не прибув, письмових заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, судом встановлено наступне.

ТОВ «Аскоп-Україна» 19.08.2014р. подало до ДПІ у Дніпровському районі м. Києва в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року, якій присвоєний реєстраційний номер № від 19.08.2014р. В рядку 23.1. даної податкової декларації ТОВ «Аскоп-Україна» заявило суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 1 412 951,00 грн.

Разом з податковою декларацією ТОВ «Аскоп-Україна» відповідно до вимог п.п. 200.7 та 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України подало заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4) та розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3).

ДПІ у Дніпровському районі м. Києва на підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Аскоп-Україна» бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого на рахунок платника в банку у сумі 1 412 951 грн., відображених в податковій декларації з ПДВ, поданій за липень 2014 року (вх. № від 19.08.2014р.).

За результатами перевірки складено довідку від 16.10.2014р. №6530/26-53-15-01/30579869.

Згідно з висновками, викладеними в довідці за результатами перевірки встановлено, що на момент складання довідки неможливо підтвердити суму бюджетного відшкодування за липень 2014 року в сумі 1 412 951 грн., що пов'язано з відсутністю відповідей на запити про проведення зустрічних перевірок по ланцюгам постачання.

В той же час, позивач вважає, що оскільки при проведенні перевірки та складанні довідки податковий орган не виявив жодних порушень при декларуванні ТОВ «Аскоп-Україна» бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 1 412 951,00 грн., і так само не склав та не надіслав на адресу позивача жодних податкових повідомлень про вирахування або відмову в наданні такого бюджетного відшкодування, отже, податковий орган підтвердив, що сума зазначеного бюджетного відшкодування заявлена позивачем правомірно та є обґрунтованою.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

У відповідності до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

За приписами ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У відповідності до п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п.200.7 ст. 200 Податкового кодексу України).

Згідно п.200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України (п.200.7 ст. 200 Податкового кодексу України).

Згідно п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

В той же час, згідно п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Окрім того, згідно п. 6-8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.01.2011р. № 39 «Про затвердження Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість» передбачено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Таким чином, провівши системний аналіз норм права, суд приходить до висновку, що тільки у разі підтвердження суми, заявленої платником до бюджетного відшкодування, податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Поряд з тим, як вбачається з матеріалів справи, згідно з поданою ТОВ «Аскоп-Україна» податковою декларацією з ПДВ за липень 2014 року та додатками: сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість складає 1 412 951 грн.

Від'ємне значення виникло за рахунок експорту сої до Туреччини та Сполученого Королівства.

З метою встановлення у повному обсязі фактичних обставин справи відповідач 1 направив до інших податкових інспекція запити про проведення зустрічних перевірок по ланцюгам постачання, але на дату складання довідки відповіді не отримані.

За результатами перевірки складено довідку, згідно якої на момент складання довідки перевірки, неможливо підтвердити суму бюджетного відшкодування за липень 2014 року в сумі 1 412 951 грн., що пов'язано з відсутністю відповідей на запити про проведення зустрічних перевірок по ланцюгам постачання.

Окрім того, листом ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 13.03.2015р. №3680/7/15-54-22-03/18 отримано довідку від 12.03.2015р. №8/15-54-22-03/19349403 «Про результати зустрічної звірки ТОВ «Металзюкрайнкорп ЛТД», з питань взаємовідносин з контрагентом-покупцем ТОВ «Аскоп-Україна» за період з 01.10.2013 року по 31.07.2014 року».

Відповідно до висновку зазначеної довідки, звіркою не підтверджено (спростовано) відвантаження на адресу ТОВ «Аскоп-Україна» товару «Соєві боби» в кількості 15340,652 тон, їх перевалку, транспортування та оплату за транспортування, за період з 01.10.2013 року по 31.07.2014 року.

Враховуючи те, що обґрунтованість заявленої суми податку на додану вартість не підтверджено, суд приходить до висновку, що у відповідача 1 відсутні підстави для подання висновку про відшкодування ПДВ до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а отже, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач 1, як суб'єкт владних повноважень виконав покладений на нього законом обов'язок і довів суду правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко