Справа № 2а/0570/9826/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року м. Київ К/800/62013/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - ДПІ) на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року у справі № 2а/0570/9826/2012 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гайдамак» (далі - Товариство) до ДПІ, Управління Державної казначейської служби України у Куйбишевському районі м. Донецька Донецької області (далі - Управління),

про стягнення суми бюджетного відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2012 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про стягнення з Державного бюджету України бюджетну заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 364 587,00 грн.

Зазначило, що за результатами експортних операцій з продажу товарів на підставі вимог п. 195.1.1 ст. 195 Податкового кодексу України у нього виникло право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за період з жовтня 2011 року до березня 2012 року.

24 вересня 2013 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року, позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства бюджетну заборгованість з податку на додану вартість, у розмірі 364 587,00 грн.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Донецького окружного адміністративного суду та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, у період з жовтня 2011 року до лютого 2012 року Товариство подало до ДПІ декларації з податку на додану вартість, в яких визначило бюджетне відшкодування у розмірі 364 587,00 грн., у тому числі за жовтень 2011 року - 191 105,00 грн., листопад 2011 року - 5 862,00 грн., грудень 2011 року - 36 667,00 грн., січень 2012 року - 103 787,00 грн., лютий 2012 року - 27 166,00 грн.

З 12.12.2011 року до 15.12.2011 року ДПІ була здійснена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень 2011 року, 15.12.2011 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення вимог пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195, п. 200.4 «а» ст. 200 Податкового кодексу України завищена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 191 105,00 грн.

16 грудня 2011 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № щодо зменшення Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 191 105,00 грн., яке 18 липня 2013 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2013 року, було скасоване.

В період з 21.12.2011 року до 19.01.2012 року ДПІ здійснила камеральну перевірку Товариства за листопад 2011 року. 19.01.2012 року був складений акт перевірки, у якому зазначено про завищення Товариством суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 5 862,00 грн.

27 січня 2012 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /2405 щодо зменшення Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 5 862,00 грн., яке 11 вересня 2012 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2012 року, було скасоване.

З 21.01.2012 року до 17.02.2012 року ДПІ повторно здійснила камеральну перевірку Товариства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2011 року. 17.02.2012 року був складений акт перевірки, у якому ДПІ зазначила, що Товариством у порушення вимог п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 п. 200.4 «а», п. 200.16 ст. 200 Податкового кодексу України завищена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 36 667,00 грн.

28 лютого 2012 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № /5716 щодо зменшення Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 36 667,00 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкції, у розмірі 18 334,00 грн., яке 22 січня 2013 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року, було визнане нечинним.

З 20.02.2012 року до 20.03.2012 року ДПІ знову здійснила камеральну перевірку Товариства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2012 року. 20.03.2012 року був складений акт перевірки, у якому зазначено, що Товариством у порушення вимог пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 «а», п. 200.16 ст. 200 Податкового кодексу України завищена сума від'ємного значення між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за вересень 2011 року, у розмірі 245 954,00 грн., жовтень 2011 року - 3 208,00 грн., грудень 2011 року - 88 651,00 грн., січень 2012 року - 26 774,00 грн., завищена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 103 787,00 грн.

3 квітня 2012 року ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення № /2127 щодо зменшення Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 103 787,00 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкції, у розмірі 51 894,00 грн., № /2131 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість.

9 жовтня 2012 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року, ці податкові повідомлення-рішення ДПІ були скасовані.

З 13.04.2012 року до 18.04.2012 року ДПІ здійснила невиїзну документальну перевірку Товариства з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2012 року. 18.04.2012 року був складений акт перевірки, у якому зазначено, що Товариством у порушення вимог пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195, п. 198.3 ст. 198, п.,п. 200.1, 200.4, 200.16 ст. 200 Податкового кодексу України завищена сума від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту.

27 квітня 2012 року ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення № /4145 щодо зменшення Товариству суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у розмірі 27 166,00 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкцій, у розмірі 13 583 грн., № /4147 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 27 166 грн., які 26 лютого 2013 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2013 року, знову були скасовані.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Згідно з ст. 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство здійснює безспірне списання з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийнято державним органом, що відповідно до закону має право на його прийняття.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України № 460/2011 від 13 квітня 2011 року, Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що постановами Донецького окружного адміністративного суду, залишеними без змін ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду, встановлена правомірність формування Товариством сум бюджетного відшкодування, у розмірі 364 587,00 грн.

У разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право платника порушується внаслідок неодержання коштів з бюджету, а тому вимога про стягнення бюджетного відшкодування є належним способом захисту цього права.

Висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області відхилити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.