Справа № 826/5390/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 квітня 2015 року 11:30 № 826/5390/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.

при секретарі Мальчик І.Ю.,

за участю:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача-1:Різник О.О., Коломоєць М.І.,

представника відповідача-2 Цуканової С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової М.М.,Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, визнання недійсними повідомлень та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової М.М.,Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому просить суд: визнати дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової М.М протиправними; визнати повідомлення №15-234 від 03.02.2015р. про нікчемність правочину та повідомлення №15-274 від 04.02.2015р. про нікчемність правочину недійсними; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новікову Марію Миколаївну внести ОСОБА_6, в перелік вкладників ПАТ «БГ БАНК», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести ОСОБА_6 в реєстр вкладників для здійснення виплат.

Адміністративний позов мотивовано тим, що Уповноваженою особою особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової М.М. з перевищенням повноважень, прийнято рішення про визнання правочинів нікчемними, які протирічать чинному законодавству України та порушують права позивача.

В судовому засіданні, представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представники відповідача-1, в судовому засіданні, проти заперечували, зазначивши, що під час проведення перевірки правочинів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, виявлені правочини, що є нікчемними за участю позивача, які були здійснені з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд гарантування здійснюватиме за рахунок державних коштів.

Представник відповідача-2, в судовому засіданні, проти заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Фонд складає Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників. Інформація щодо позивача, у Переліку вкладників ПАТ «БГ Банк» відсутня, у зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні Загального реєстру.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши представників позивача, представників відповідачів, суд дійшов наступних висновків:

Між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк Перший», правонаступником якого після реорганізації є ПАТ «БГ Банк», 27 червня 2014 року укладено Договір №ДФ-063129 банківського вкладу (депозиту) вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів).

Відповідно до положень п.1.1, п.1.2 Договору, вкладник передав, а Банк прийняв для зберігання грошові кошти у національній валюті України (Гривня), що надійшли від вкладника на його вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 у ПАТ»БАНК ПЕРШИЙ», в розмірі, що дорівнює сумі, зафіксованій в документі, який видається Банком вкладнику, на підтвердження останнім внесення коштів, на строк - 185 днів, з 27.06.2014р. до 29.12.2014р.

В день укладання цього договору, Вкладник передав, а Банк прийняв на Рахунок грошові кошти в розмірі - 180000,00грн. (платіжне доручення від 27.06.2014р. №108487).

Уповноваженою особою фонду на адресу позивача, надіслано Повідомлення про нікчемність правочину від 04.02.2015р. №15-274, яким на підставі п.4 ч.2 ст.37 Закону, повідомлено, що платіжне доручення №108487 від 27.06.2014р. щодо проведення банківської операції - є нікчемним, та повідомлення від 03.02.15р. №15-234, яким повідомлено позивача, що Договір №ДФ-063129 банківського вкладу (депозиту) від 27.06.14р.- є нікчемним.

Не погоджуючись з діями відповідача-1 щодо віднесення договору банківського рахунку та операцій по ньому до нікчемних правочинів, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Постановю правління Національного банку України від 06.11.2014р. №709/БТ, ПАТ «БГ Банк» віднесено до категорії проблемних та запроваджено режим контролю за діяльністю ПАТ «БГ Банк» строком до 180 днів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 №745 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСГВА «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014р. №131 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК», згідно з яким з 28.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БГ - БАНК».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26.02.15р. №134 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БГ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27.02.2015 № 43 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БГ БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БГ БАНК» (далі - ПАТ «БГ БАНК») та призначено уповноваженою особою Фонду па ліквідацію ПАТ «БГ БАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Новікову Марію Миколаївну строком на 1 рік з 27.02.2015 по 26.02.2016 включно.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (далі-Закон №4452).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 Закону №4452, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Так, частиною 1 ст.26 Закону №4452 передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно положень частин 1 та 2 ст.27 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст.27 Закону №4452 протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Поряд з тим, як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з виявленням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «БГ БАНК» фактів порушення вимог Постанови Національного банку України №383/БТ від 26.06.14р. «Про застосування до ПАТ «БГ БАНК» заходів впливу та призначення куратора» в частині зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», та випадків «дроблення» депозитів фізичних осіб, Уповноваженою особою Фонду, прийнято наказ від 08.01.2015р. «Про здійснення службового розслідування у ПАТ «БГ БАНК», яким наказано здійснити у ПАТ «БГ БАНК» перевірку депозитних договорів, укладених з фізичними особами у період з 27.06.2014р. та джерел походження коштів, що надходили на поточні рахунки клієнтів фізичних осіб з 27.06.14р. по депозитних та поточних рахунках фізичних осіб, за якими є залишки коштів станом на початок дня 28.11.14р., здійснити перевірку в частині встановлення наявності фактів порушення вимог Постанови Національного банку України №383/БТ від 26.06.14р. Для проведення перевірки договорів, створити комісію з перевірки депозитних договорів.

ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» прийнято наказ від 27.06.2014р. №311-зд «Про тимчасове зупинення здійснених операцій», за положеннями якого, зупинено з 27.06.2014р. по 27.12.2014р. (включно) здійснення таких операцій: залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземних валютах, а також у банківських металах.

Відповідно до Витягу з Акту службового розслідування від 14.01.2015р., комісією було зібрано та досліджено документи, пов'язані з укладанням між фізичними особами в кількості 20 осіб та ПАТ «БГ БАНК» (ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ) в період з 27.06.2014р. по 03.07.2014р. депозитних договорів, відкриття поточного рахунку фізичній особі та проведення операцій по поточних рахунках в частині зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», серед яких і рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_1.

Шляхом виявлення руху коштів по вказаних рахунках фізичних осіб, комісія встановила, що 27.06.2014р. о 15год.26хв., з Рахунку 21 Юридичної особи 21, відкритого в ПАТ «БГ БАНК» на рахунок 1, відкритий фізичною особою 1, було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 3 588 800грн. в якості позики співробітнику згідно договору №1 від 27.06.14р. Окрім того, 27.06.14р. з рахунку1, відкритого фізичною особою 1 на рахунки зазначені в п.2 цього акту, фізичних осіб було перераховано грошові кошти в сумах: 109 платежів по 180 000грн. та один платіж на суму 168800грн.

Виходячи з викладеного, відповідач-1 прийшов до висновку про те, що виявлені під час проведення перевірки операції з перерахування коштів з відкритого в ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» рахунку юридичної особи, на відкритий у Банку рахунок фізичної особи, з подальшим перерахуванням на рахунки фізичних осіб траншами меншими за 200 000грн., здійснені умисно та направлені на «дроблення» коштів на рахунках клієнтів Банку та мають на меті отримання відшкодування коштів клієнтів - юридичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виявлені в ході проведення перевірки правочини є нікчемними в силу приписів ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і потребують відповідного реагування.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

У зв'язку з наведеним, уповноваженою особою подано до правоохоронних органів заяву вх. 04.02.15р. №2515. про вчинення злочину, оскільки операції виконувались за домовленістю вкладника або власника рахунку із значними коштами, який подрібнював свій великий вклад або перераховував кошти на вкладний рахунок, з працівниками банку.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає обґрунтованими доводи Уповноваженої особи Фонду, що оскільки реальних коштів позивачем не вносилось, про що було відомо працівникам банку, то укладання договору банківського рахунку та проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів на рахунок, відкритий на ім'я позивача, здійснено з метою створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, дії особи щодо переказу коштів є правочином.

Згідно з ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам. Згідно з п. 18 вказаної Постанови, нікчемними є правочини, які спрямовані на незаконне використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності або заволодіння такої власності.

При цьому, згідно ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Зважаючи на викладене та наявні у справі докази, в суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині визнати дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової М.М - протиправними, оскільки на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою ст.38 Закону №4452.

Окрім того, суд звертає увагу на наступне, згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.37 Закону, Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Разом з тим, повідомлення від 03.02.15р. №15-234 та від 04.02.15р. №15-274 не можна вважати рішеннями суб'єкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин, оскільки фактично вони є наслідком відповідних дій суб'єкта владних повноважень.

Зважаючи на викладене та наявні у справі докази, в суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині визнати повідомлення №15-234 від 03.02.2015р. про нікчемність правочину та повідомлення №15-274 від 04.02.2015р.- недійсними.

Похідною є позовна вимога щодо зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» Новікову Марію Миколаївну внести ОСОБА_6, в перелік вкладників ПАТ «БГ БАНК», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а отже задоволенню також не підлягає.

В частині вимог щодо зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести ОСОБА_6 в реєстр вкладників для здійснення виплат, суд приходить до висновку про їх передчасність, оскільки, Фонд формує Загальний реєстр вкладників на підставі Переліку або додаткової інформації, який формується Уповноваженою особою Фонду. В даному випадку Фонд не отримував ні Переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про позивача, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а відтак відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивача та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі по справі, як суб'єкти владних повноважень, покладений на них обов'язок доказування правомірності оскаржуваних вчинених дій (прийнятих рішень) виконали в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилаються особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 20.04.2015р.

Суддя Є.В. Аблов