Справа № 466/1439/13-а
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Справа № 876/9204/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2013 року Шевченківським районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем управлінню Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова було подано всі необхідні для призначення пенсії документи.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2013 року позов задоволено. Визнано дії Управління пенсійного Фонду України в Залізничному районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зазначену постанову мотивовано тим, що у позивача наявний стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, а відмова Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах є неправомірною.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що через недотримання та неможливість підтвердження первинними документами умов, необхідних для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, немає законних підстав для призначення такої.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача 17 лютого 1977 року його було прийнято на посаду шліфувальника 3-го розряду в інструментальну дільницю Львівського заводу «Електропобутприлад» на підставі наказу № 70к від 15 лютого 1977 року, 25 грудня 1986 року він був звільнений в порядку переводу на Львівський завод телевізійних вузлів ПО «Електрон» на підставі наказу № 420 від 17 грудня 1986 року, прийнятий по переводу шліфувальником по 6-му розряду з шкідливими умовами праці в Львівський завод кольорових телевізорів на підставі наказу № 1595 від 26 грудня 1986 року, 26 квітня 1988 року звільнений в порядку переводу в Львівський телевізійний завод «Електрон» на підставі наказу № 150, 20 травня 1991 року прийнятий в цех № 16 шліфувальником 6-го розряду з шкідливими умовами праці по переводу з ПБО «Львівміськбуд» на підставі наказу № 251 від 14 квітня 1991 року, 29 вересня 1998 року звільнений у зв'язку із скороченням штату на підставі наказу № 571 від 29 вересня1998 року.

Згідно з п. 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11. 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, які були чинними на період роботи на відповідних посадах або професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

На період роботи позивача у 1977-1988 р.р. та до 11 березня 1994 року була чинна постанова Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, якою професія шліфувальника по обдирці, точінні, шліфовці металевих виробів і інструменту абразивними кругами сухим способом включена у Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад, яка дає право на пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, та у разі відсутності у трудові книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно довідки, яка уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, виданої АТ «Концерн Електрон» ДП завод «Електропобутприлад» № 4 від 22 березня 2004 р. позивач працював повний робочий день з 17 лютого 1977 року по 25 грудня 1986 року (9 років 10 місяців 8 днів) у виробництві металообробка в якості шліфувальника на обдирці, точінні, шліфуванні металевих виробів інструменту абразивними кругами сухим способом, що передбачено Списком № 2 (розділ ХV, підрозділ 10, пункт а) робітники.

Згідно довідки, яка уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, виданої АТ «Концерн Електрон» завод кольорових телевізорів «Електрон» № 345 від 24 жовтня 2003 р. позивач працював повний робочий день з 20 травня 1991 року по 31 грудня 1994 року (3 роки 7 місяців 11 днів) у виробництві металообробка в якості шліфувальника на обдирці, точінні, шліфуванні металевих виробів інструменту абразивними кругами сухим способом, що передбачено Списком № 2 (розділ ХV, підрозділ Загальні професії, пункт 10).

Пунктом 4.3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних п'яти років з врахуванням п. 4.2 цього порядку.

Згідно наказу від 28 лютого 1995 року № 58 та додатку до наказу від 05 листопада 1995 року № 190, за результатами атестації робочих місць за умовами праці шкідливими є умови праці на робочому місці у цеху № 16 зокрема шліфувальника. Таким чином, до стажу роботи, який дає позивачу право на отримання пенсії на пільгових умовах слід зарахувати стаж, здобутий на АТ «Концерн-Електрон» ЗКТ «Електрон» з 20 травня 1991 року по 29 вересня 1998 року (7 років 4 місяці 9 днів).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції констатує, що відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), недобросовісно, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, непропорційно.

Судом першої інстанції вірно вирішено даний спір та задоволено позовні вимоги, зокрема визнано дії Управління пенсійного Фонду України в Залізничному районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах протиправними та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на роботах зі шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, однак судом першої інстанції не вказано дату призначення пенсії позивачу.

Згідно із ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що пенсію позивачу слід призначити з моменту його звернення за призначенням такої.

У відповідності до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, постанову суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова - задовольнити частково.

Змінити постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2013 року в справі № 466/1439/13-а додатково зазначивши, що пенсію за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 слід призначити з моменту його звернення за призначенням такої.

В решті постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 травня 2013 року в справі № 466/1439/13-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей