Справа № 495/1851/15-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1851/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/8008/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області

про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

18.03.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (далі по тексту - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (далі по тексту - третя особа) про скасування постанови (а.с.2-5).

Так, ОСОБА_1, згідно її позовної заяви просить суд:

- поновити їй пропущений строк на звернення до суду з позовними вимогами;

- скасувати п.1.15 рішення Білгород-Дністровської міської ради № 1010-VI від 24.07.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам міста Білгорода-Дністровського», про передачу ОСОБА_1 у безоплатну власність земельної ділянки площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про реєстрацію права власності 6809468 від 27.08.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при затверджені проекту відведення земельної ділянки була допущена помилка, в результаті якої ОСОБА_1, відповідно до рішення Білгород-Дністровської міської ради № 1010- VI від 24.07.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам міста Білгорода-Дністровського», земельна ділянка площею 0,0613 га в АДРЕСА_1, була надана ОСОБА_1 у власність. Рішення Білгород-Дністровської міської ради № 1010-VI від 24.07.2014 року, є актом індивідуальної дії (не нормативним актом), відповідно до якого у ОСОБА_1 виникло право власності на земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.Таким чином, Білгород-Дністровська міська рада Одеської області не має повноважень скасувати рішення Білгород-Дністровської міської ради №1010-VI від 24.07.2014 року, яким ОСОБА_1, було надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідним адміністративним позовом.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, але її представник - ОСОБА_2, подав до суду заяву, згідно якої заявлений ОСОБА_1 адміністративний позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглянути справи за його відсутністю (а.с.28).

Відповідач - Білгород-Дністровська МР, в судове засідання не з'явилася, але її представник - Чернокульський С.С., подав до суду заяву, згідно якої проти задоволення заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову не заперечує, просить справу розглянути у письмовому провадженні та за його відсутністю (а.с.29-30).

Третя особа - РС Б-Дністровського МУЮ Одеської області, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надала та її представник в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (ч.4 ст.122 КАС України).

Згідно із ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу у письмовому провадженні за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступників висновків.

Згідно із п.1 ч.1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, на думку суду, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного позову ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Білгород-Дністровської МР про скасування п.1.15 рішення Білгород-Дністровської міської ради № 1010-VI від 24.07.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам міста Білгорода-Дністровського».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії та номер НОМЕР_2, виданого 27.08.2014 року Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.11).

Відповідно до п.6 рішення Білгород-Дністровської міської ради №735-VІ від 27.12.2013 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та обслуговування індивідуальних гаражів», ОСОБА_1 був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0613 га в АДРЕСА_1, в оренду строком на 49 (сорок дев'ять) років (а.с.15).

На підставі вищевказаного рішення землевпорядною ліцензійною організацією був розроблений та погоджений усіма необхідними службами (Управлінням містобудування та архітектури, Білгород-Дністровським міським відділом Держземагентства) проект відведення земельної ділянки площею 0,0613 га в АДРЕСА_1, в оренду строком на 49 (сорок дев'ять) років, ОСОБА_1 та визначений кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 (а.с.13-14).

27.12.2013 року зазначений проект відведення земельної ділянки був наданий на затвердження сесії Білгород-Дністровської міської ради.

При затверджені проекту відведення земельної ділянки була допущена помилка, в результаті якої ОСОБА_1, відповідно до рішення Білгород-Дністровської міської ради №1010-VI від 24.07.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам міста Білгорода-Дністровського», земельна ділянка площею 0,0613 га в АДРЕСА_1, була надана ОСОБА_1 у власність (а.с.16).

Після чого, ОСОБА_1 звернулася до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, де державним реєстратором було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно п. 1.7 рішення Білгород-Дністровської міської ради №23-V від 15.06.2006 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації і проектів відведення земельних ділянок та передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок на території м. Білгород-Дністровського» ОСОБА_1, використала своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до п.4 ст.116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 року, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і Законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Рішення Білгород-Дністровської міської ради № 1010-VI від 24.07.2014 року, є актом індивідуальної дії, тобто ненормативним актом, відповідно до якого у ОСОБА_1 виникло право власності на земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.5 Рішення Конституційного Суду України № 7-рн/2009 від 27.12.2013 року, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, Білгород-Дністровська міська рада Одеської області не має повноважень скасувати рішення Білгород-Дністровської міської ради №1010-VI від 24.07.2014 року, яким ОСОБА_1 було надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно із ст.393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Таким чином, п.1.15 рішення Білгород-Дністровської міської ради №1010-VI від 24.07.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам міста Білгорода-Дністровського», про передачу ОСОБА_1, у безоплатну власність земельної ділянки площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,підлягає скасуванню.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити їй строк для звернення до суду з адміністративним позовом пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ч.1 ст.100 КАС України).

Отже, суд вважає за можливе поновити їй строк для звернення до суду з адміністративним позовом пропущений з поважних причин.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.71КАС України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до Б-Дністровської МР за участю третьої особи РС Б-Дністровського МУЮ Одеської області про скасування рішення, у зв'язку з чим такий адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 24, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.116 Земельного кодексу України, ст.ст. 21, 393 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 6, 9-11, 18, 41, 99-100, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про скасування постанови.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про скасування постанови - задовольнити.

Пункт 1.15 рішення Білгород-Дністровської міської ради № 1010-VI від 24.07.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам міста Білгорода-Дністровського», про передачу ОСОБА_1, у безоплатну власність земельної ділянки площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1,- скасувати.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, на земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про реєстрацію права власності 6809468 від 27.08.2014 року

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко