Справа № 756/2676/15-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/2676/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Белоконна І.В. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача зарахувати трудовий стаж за період роботи позивача з 16.07.1986 по 31.03.1989 та здійснити виправлення розміру пенсії позивача і відповідну доплату, починаючи з 1 лютого 2015 року.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 26.11.2014 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва як отримувач пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак відповідач повідомив позивача, що їй буде призначена пенсія без врахування стажу роботи з 16.07.1986 по 31.03.1989 оскільки відсутній наказ та дата звільнення з підприємства ПМК -5.

Так, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітною плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Записом у трудовій книжці позивача зазначено, що 16.07.1986 її було прийнято на роботу до ПМК-5 Донецького облагробуду (ПМК-5 - пересувна механізована колона № 5 - будівельна організація) по переводу відповідно до наказу № 32/к від 14.07.1986 із Комбінату «Донецькважбуд» Мінважбуду УPCP. З 21.03.1989 на базі ПМК-5 Донецького облагробуду утворено будівельний кооператив «Темп» Донецького облагробуду (наказ № 95 від 21.03.1989 по Донецькому облагробуду).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що при утворенні на базі ПМК-5 Донецького облагробуду будівельного кооперативу «Темп» Донецького облагробуду звільнення усіх працівників ПМК-5 не проводилося, тому, відповідно, не було й наказу про звільнення. Також, на підтвердженням того, що будівельний кооператив «Темп» став правонаступником ПМК-5, є записи у трудовій книжці позивача за період з 16.07.1986 по 29.12.1989 за №№ 6-10, виконані одним і тим же працівником відділу кадрів зазначених організацій - ОСОБА_3, а саме: - про прийом позивача на роботу до ПМК-5; переведення її на іншу посаду в ПМК-5; - про утворення будівельного кооперативу «Темп»; - про прийом її по переводу до будівельного кооперативу «Темп»; - про звільнення позивача з кооперативу «Темп».

Згідно списку від 02.10.1989 робітників і службовців ПМК-5 облагробуду на заселення новозбудованого будинку № 7 «Д» по вулиці Волго-Донська Пролетарського району в м. Донецьку, який затверджено рішенням виконкому Будьонівської райради народних депутатів м. Донецька № 471 від 25.10.1989, позивач працює в ПМК-5 з 16.07.1986, перебуває в черзі на одержання житла в ПМК-5 на загальних підставах під № 36 по книзі № 44.

Оскільки зазначений список датовано 02.10.1989, тобто після утворення будівельного кооперативу «Темп» та прийому позивача по переводу до цієї організації, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що зазначений будівельний кооператив є правонаступником ПМК-5.

Враховуючи, що відповідачем всупереч статті 71 КАС України не наведено доказів на обґрунтування того, що позивач дійсно не працювала у період з 16.07.1986 по 31.03.1989 в ПМК-5 Донецького облагробуду, а також на спростовано доводів та тверджень позивача про зворотне, а саме запису у трудовій книжці та офіційного списку робітників ПМК-5 Донецького облагробуду від 02.10.1989, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року - без змін. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев

суддя В.В. Файдюк

суддя Є.В.Чаку

.

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.