Справа № 127/3391/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/3391/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Романюк Л. Ф.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

21 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити провести повторний розрахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дії неправомірними та зобов'язання призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року зверненням за призначенням пенсії - за 2011, 2012, 2013 роки.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2015 року позовні вимоги задоволено .

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконне, на його думку, судове рішення.

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу призначено пенсію за віком за нормами ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням пенсійного віку на 5 років, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС у 1988 році (3 категорія) з 20.10.2009 року. Пенсія призначена згідно поданої заяви від 04.01.2010 року.

29.01.2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", і її розмір обрахувати із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року зверненням за призначенням пенсії - за 2011, 2012, 2013 роки..

Відповідач у своєму листі від 11.02.2015 року №345/06-33-3/2-2 повідомив позивача про те, що йому уже призначена пенсія з 20.10.2009 року на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому його повторна заява про призначення пенсії від 29.01.2015 є некоректною, оскільки, позивач у даному випадку відповідно до чинного законодавства як особа, яка досягла пенсійного віку, має право на переведення з одного виду пенсії на інший - пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу має бути переведено з одного виду пенсії на інший вид пенсії - пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року зверненням за призначенням пенсії - за 2011, 2012, 2013 роки.

Колегія суддів не погоджується із рішенням суду першої інстанції по суті та вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пункт 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регулює види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

В справі, що розглядається позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки позивачеві вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто із зменшенням пенсійного віку, то у даному випадку її вид не змінюється, і відсутні підстави для ще одного призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так само, якщо й є підстави для перерахунку вже призначеної раніше пенсії позивачу, то її новий розмір не може визначатись із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року зверненням за призначенням пенсії - за 2011, 2012, 2013 роки, а залишається той самий показник, якій був визначений при призначенні пенсії - ст. ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі належно дав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, в деяких випадках помилково застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду всім обставинам справи призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити провести повторний розрахунок пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанови, якою у задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.