Справа № 826/4974/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду

01 квітня 2015 року м. Київ № 826/4974/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

за участю сторін:

представників позивача - Миронюк В.П., Михайлов Т.М.,

представника відповідача 3 - Субота О.В.,

представника третьої особи 1 - Гусєва М.В.,

представника третьої особи 2 - Фесюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Квазар» до Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Мошонської Ірини Володимирівни, Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, за участю третіх осіб - Національної академії наук України, Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» «НТК» Інститут монокристалів» Національної академії наук України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення і свідоцтва,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство «Квазар» (далі - позивач) до Державної реєстраційної служби України (далі - відповідач 1), державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Мошонської Ірини Володимирівни (далі - відповідач 2), Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві (далі - відповідач 3), за участю третіх осіб - Національної академії наук України, Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» «НТК» Інститут монокристалів» Національної академії наук України, в якому просить:

визнати протиправними дії державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Мошонської Ірини Володимирівни щодо реєстрації за Державою Україна в особі Національної академії наук України об'єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), а саме - нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, загальною площею 27 218,3 кв.м.;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8104118 від 19.11.2013р. 16:15:38, прийняте державним реєстратором Державної реєстраційної служби Мошонською Іриною Володимирівною, яким за Державою Україна в особі Національної академії наук України зареєстровано об'єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), а саме - нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, загальною площею 27 218,3 кв. м.;

скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 13079053 від 20.11.2013р., видане державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середою Марією Сергіївною власнику-державі Україна в особі Національної академії наук України, на нерухоме майно-нежитлові будівлі, що розташовані в м. Києві, вул. Північно-Сирецька, 3, загальною площею 27 218,3 кв.м.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2015 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні поставлено на обговорення питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропущення строків звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України.

Представник позивача заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду.

Представник відповідача підтримав питання щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Представники третіх осіб вирішення даного питання залишили на розсуд суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб'єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

У силу вимог ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, зокрема, просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8104118 від 19.11.2013 р. та свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 13079053 від 20.11.2013 р.

В той час, в підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду позивач посилається те, що Господарським судом м. Києва розглядається справа №910/14022/14 за позовом публічного акціонерного товариства «Квазар» до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» «НТК» Інститут монокристалів» Національної академії наук України, Національної академії наук України, Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на вище вказані приміщення.

Як стверджує позивач, він дізнався про підстави, подані документи та інші обставини реєстрації права власності на належні йому приміщення за Державною Україна в особі Національної академії наук України коли представник позивача 22 вересня 2014 року ознайомився із клопотанням у вказаній справі про заміну неналежного відповідача, до якого було додано копію реєстраційної справи. Тобто, на думку позивача, про незаконні дії державного реєстратора та порушення свого права він дізнався лише 22 вересня 2014 року.

Разом з тим, дослідивши наявні матеріали у справі, вбачається, що позивач у червні 2014 року звернувся до Господарського суду м. Києва із позовними вимогами аналогічного змісту як у даній справі в частині визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8104118 від 19.11.2013 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 13079053 від 20.11.2013 р.

Зі змісту зазначеного позову, копія якого долучена до матеріалів справи, вбачається, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на відому йому інформацію, рішення, що стосується реєстрації за Державою Україна в особі Національної академії наук України об'єкту нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), а саме - нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, загальною площею 27 218,3 кв.м., який, як стверджує позивач, є його власністю. Також, позивач зазначає в позові, що спірні приміщення не належать і ніколи не належали Державі, дане майно не могло бути передано в оперативне управління Інституту мікроприладів, відповідно й рішення про державну реєстрацію права власності на таке майно підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позивач на той час уже був обізнаний про порушення, на його думку, свого права щодо передачі в оперативне управління належного йому на праві власності майна, у зв'язку з чим і звернувся з відповідним позовом до Господарського суду м. Києва.

Відповідно до наявної у матеріалах даної справи копії ухвали Господарського суду м. Києва, провадження за згаданим позовом порушено 14.07.2014 року. Водночас, з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 23 березня 2015 року.

З огляду на викладені обставини, вбачається, що позивач міг знати та був обізнаний ще з червня 2014 року про державну реєстрацію права власності за Державою Україна в особі Національної академії наук України на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, загальною площею 27 218,3 кв.м., які, як стверджує позивач, є його власністю, в той час як, з даним адміністративним позовом звернувся до суду лише у березні 2015 року, тобто з істотним пропуском строку, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.2 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п.9 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, обставини, які надавали б суду підстави вважати причини пропуску строку звернення з позовом до суду поважними, відсутні та, враховуючи те, що з червня 2014 року у позивача було достатньо часу для реалізації права на судовий захист, з урахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.100, 111, 121, 155, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Квазар» до Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора Державної реєстраційної служби України Мошонської Ірини Володимирівни, Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві, за участю третіх осіб - Національної академії наук України, Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» «НТК» Інститут монокристалів» Національної академії наук України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення і свідоцтва - залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складений та підписаний 06.04.2015 р.

Суддя В.П. Шулежко