Справа № 229/317/15-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сєрікова О.О.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року справа №229/317/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 17 березня 2015 р. у справі № 229/317/15-а (головуючий І інстанції Сєрікова О.О.) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Ясинуватської міської ради, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просила визнати дії відповідача про відмову у перерахунку та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII (далі - Закон № 2811-ХІІ) у розмірі прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з урахуванням попередньо виплачених сум, за період з 06.08.2012 року по день винесення рішення суду з урахуванням виплачених сум.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 17 березня 2015 року відмовлено в задоволені позовних вимог (а.с.69-70).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою і просив апеляційний суд скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_2 є матір'ю дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1(а.с. 4).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради як застрахована особа і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку працюючим жінкам призначену з 06.08.2012 року по 20.06.2015 року в розмірі 130 грн. щомісячно (а.с.7).

Відповідно до ст. 15 Закону № 2811-ХІІ в редакції яка діяла на час призначення позивачу допомоги, при народженні дитини, повинна виплачуватись допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму.

Також, колегія суддів зазначає, що до 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом № 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року № 2240-III (далі - Закон 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Статтею 43 Закону № 2240-III, було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно пунктів 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI, були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ, його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40-44.

Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Тому, колегія судів вважає, що з часу проголошення вищевказаного рішення Конституційного суду від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Законами України Про державний бюджет України на 2013, 2014 роки не встановлювалось іншого, ніж визначено Законами № 2240-III та Закону № 2811-ХІІ розміру допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Аналізуючи вищенаведене, колегія судів дійшла висновку, що на відносини щодо виплати ОСОБА_2, як матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, допомоги за період з 06.08.2012 року по день досягнення дитини трирічного віку, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-III), відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 18 червня 2013 року (справа № 21-209а13), 2 липня 2013 року (справа № 21-208а13), 17 вересня 2013 року (справа № 21-187а13), 1 квітня 2014 року (справа № 21-52а14), 4 листопада 2014 року (справа № 21-485а14).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2811-ХІІ (в редакції яка діяла на час призначення позивачу допомоги), роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2811-ХІІ, покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.

Згідно ст. 5 Закону № 2811-ХІІ, всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до п. 18 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. N 1751, в редакції яка діяла на час призначення позивачу допомоги, днем звернення за призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вважається день прийняття органом праці та соціального захисту населення відповідної заяви з усіма необхідними документами.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством обов'язок щодо призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку покладено на органи соціального захисту населення, які здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, що спростовує висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", оскільки положення вказаної статті регулюють інші правовідносини та не стосується питання призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 17 березня 2015 р. у справі № 229/317/15-а задовольнити.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 17 березня 2015 р. у справі № 229/317/15-а скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Ясинуватської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Ясинуватської міської ради здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII в розмірі встановленому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року № 2240-III, що встановлюється правлінням Фону соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, з урахуванням попередньо виплачених сум, за період з 06 серпня 2012 року по 29 квітня 2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

С.В. Жаботинська