Справа № 816/4654/14
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р. Справа № 816/4654/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2015р. по справі № 816/4654/14

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському районі Полтавської області

до ОСОБА_1

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2014 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському районі Полтавської області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 180800 грн. 51 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є добровільно застрахованою особою у Відділенні (реєстраційний номер у відділенні Фонду НОМЕР_1) та передав до Відділення свою особову справу як потерпілого на виробництві. У зв'язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі приписів Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та статті 1205 Цивільного кодексу України необхідно провести капіталізацію платежів для продовження страхових виплат потерпілому на виробництві ОСОБА_1 протягом його життя в сумі 180800 грн. 51 коп. Зазначає, що фізична особа після припинення своєї підприємницької діяльності відповідає за своїми зобов'язаннями перед Фондом та обсяг такої відповідальності не змінюється.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 року адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському районі Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському районі Полтавської області капіталізовані платежі в сумі 180800 грн. 51 коп. (сто вісімдесят тисяч вісімсот гривень п'ятдесят одна копійка).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції правил підсудності та на те , що Законом не передбачена капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань суб'єкта підприємницької діяльності, який не використовував найману працю.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований як фізична особа-підприємець 19.03.1998, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи від 27.03.1998, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 53/.

ОСОБА_1 на підставі власної заяви від 14.05.2002 про реєстрацію його платником страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України був зареєстрований як страхувальник у Відділенні виконавчої дирекції Фонду в Полтавському та Новосанжарському районах Полтавської області, що підтверджується страховим свідоцтвом від 14.05.2002р. /а.с. 84, 94/.

16.05.2002 із ОСОБА_1 стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 № 1 та актом розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 16.05.2002 форми Н-5 /а.с. 48-49/.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Полтавському та Новосанжарському районах № 1 від 07.11.2002 за заявою ОСОБА_1 від 06.11.2002 р. призначено страхові виплати за ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 16.05.2002 р. Маючи статус ФОП - ОСОБА_1 забезпечував себе роботою самостійно , найманих працівників не мав /а.с. 47,56-57/.

У подальшому Відділенням ОСОБА_1 призначалися перераховані страхові виплати, про що виносилися відповідні постанови /а.с. 58-76/.

09.07.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /а.с. 34- 35/.

З огляду на викладене, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському районі Полтавської області здійснило розрахунок суми платежів, які підлягають капіталізації з використанням даних повної таблиці смертності та очікуваної тривалості життя в України для чоловіків у 2013 році, наданої Державною службою статистики України та звернулось до відповідача з вимогою про сплату капіталізованих платежів, яка була отримана відповідачем 29.10.2014 /а.с.8, 22-23, 28,43-46/.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та положення Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю поширюються на всі випадки ліквідації юридичних осіб. При цьому, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Проте , колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Преамбулою зазначеного закону визначено , що цей Закон відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку).

Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Статтею 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик.

Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник).

Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи.

Страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків).

Об'єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність.

Даним Законом визначено , що страхування від нещасного випадку є добровільними чи обов'язковим.

Виходячи з наведеного, Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" направлений на забезпечення громадян , які отримали травми , каліцтво від нещасного випадку на виробництві або професійне захворювання при виконанні ними трудових обов'язків чи здійсненні професійної діяльності та забезпечення отримання ними матеріальної компенсації при втраті працездатності.

Колегією суддів встановлено , що в даному випадку страхувальник та застрахована особа , яка отримала каліцтво від нещасного випадку на виробництві співпадають.

ОСОБА_1 є добровільно застрахованою особою.

В позові Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському районі Полтавської області фактично просить стягнути зі ОСОБА_1 кошти для майбутньої виплати їх йому же , що протирічить змісту Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

В даному випадку, нівелюються цілі та мета цього Закону , оскільки стягнення з особи коштів для їх майбутньої виплати цій же особі не може вважатися соціальним захистом громадян у процесі їх трудової діяльності.

Посилання суду першої інстанції на практику щодо наявності у суб'єкта господарювання, що ліквідується обов'язку проводити капіталізацію страхових виплат, яка викладена Верховним Судом України у постанові від 26.06.2012р. у справі № 21-156а12, в даному випадку , не може бути застосована, оскільки вона не стосується випадку добровільного страхування та випадку, коли особа , яка застрахована співпадає із страхувальником.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Вищевказане не було враховано судом першої інстанції, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права, тому відповідно п.4 ст. 202 КАС України колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на непідсудність даної справи до юрисдикції адміністративного суду є помилковими, виходячи з того, що в розумінні вимог ст.2, ч.1 п.1 та п.7 ст. 3, ст. 17, ст. 50 КАС України даний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики соціального страхування та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2015р. по справі № 816/4654/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському районі Полтавської області відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Григоров А.М.
Повний текст постанови виготовлений 29.04.2015 р.