Справа № 821/299/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/299/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача - Попкової Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагентства у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Головного управління Держземагентства у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ Держземагентства), в якому з урахуванням змінених відповідно до заяви від 21.04.2015р. позовних вимог просить:

- визнати протиправними дії ГУ Держземагентства щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, яка оформлена листом від 15 січня 2015 року №19-21-0.102-39/15-15-СГ;

- зобов'язати розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за результатами розгляду вказаної заяви відповідно до вимог чинного законодавства.

- визнати протиправними дії ГУ Держземагентства щодо включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону згідно наказу ГУ Держземагентства від 06.01.2015р. №21-2/19-15 земельної ділянки під лотом №119, щодо якої позивачем подане клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Позов мотивований тим, що позивач, звернувшись до ГУ Держземагентства у Херсонській області із заявою про надання їй дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га, яка розташована на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, отримала від останнього лист, відповідно до якого їй було відмовлено в наданні відповідного дозволу, посилаючись на доручення Віце-прем'єр-міністра України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014 р. Натомість було запропоновано прийняти участь у земельних торгах щодо продажу права оренди на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказані дії Держземагентства у Херсонській області позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову заперечувала, пояснивши, що на виконання доручення Віце-прем'єр-міністра України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 № 37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагентства України від 14 жовтня 2014 року Наказом Головного управління Держземагентства України від 23.10.2014р. №21-81/19-14 затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути сформовані як окремі лоти для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. До зазначеного переліку увійшла також земельна ділянка щодо якої позивачем було подано клопотання. Оскільки ст.136 Земельного кодексу України встановлено заборону на відчуження до завершення земельних торгів земельних ділянок, які включені до переліку ділянок, що виставлені на земельні торги, тому позивачу було направлено лист, яким в задоволенні її клопотання було відмовлено. Крім того, Наказом ГУ Держземагентства у Херсонській області від 06.01.2015 року №21-2/19-15 внесено зміни до вказаного наказу від 23.10.2014р., доповнивши Перелік лотами №№116-120 згідно з додатком, відповідно до якого по Новомаячківській селищній раді внесено до цього переліку лот №119 - земельну ділянку площею 4,00 га.

На підставі викладеного представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.12.2014р. за вх.№19-6628/0/14-14-СГ до ГУ Держземагентства у Херсонській області надійшла заява ОСОБА_3 від 10.12.2014р. про надання безкоштовно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, що розташована на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства.

Листом від 15.01.2015р. №19-21-0.102-39/15-15-СГ ГУ Держземагентства у Херсонській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безкоштовно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, що розташована на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства.

Вважаючи відмову безпідставною та незаконною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.ч.1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

У відповідності із ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України, якою визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

При цьому ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, кожен громадянин України має установлене Земельним кодексом України право на одноразове безоплатне одержання у приватну власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, особистого селянського господарства та садівництва в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Для реалізації цього права громадянин подає до уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу клопотання, в якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, яка повинна базуватись на вичерпному переліку підстав для такої відмови, який визначений ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Як видно з наданих відповідачем доказів, заява позивача про надання безкоштовно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства повністю відповідала вимогам Земельного кодексу, в тому числі до неї було додано графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

При цьому жодних доказів невідповідності указаного позивачем бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку - відповідачем не надано.

Як видно зі змісту листа-відмови від 15.01.2015р. №19-21-0.102-39/15-15-СГ, відповідач в якості єдиної підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою указав те, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути сформовані як окремі лоти для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тому з посланням на положення ст.ст.134, 136 Земельного кодексу України відповідач вважає, що ця земельна ділянка не може відчужуватись, передаватись у заставу, надаватись у користування до завершення торгів.

Судом встановлено, що наказом ГУ Держземагентства у Херсонській області від 23.10.2014р. №21-81/19-14 затверджено «Переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону» (далі - Перелік).

Наказом ГУ Держземагентства у Херсонській області від 06.01.2015 року №21-2/19-15 внесено зміни до вказаного вище наказу від 23.10.2014р., доповнивши Перелік лотами №№116-120 згідно з додатком.

З додатку до наказу від 06.01.2015 року №21-2/19-15 видно, що по Цюрупинському району та конкретно по Новомаячківській селищній раді дійсно внесено до Переліку як лот №119 лише земельну ділянку площею 4,00 га. з номером кадастрової зони і кварталу НОМЕР_2.

У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 1 ст. 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови (ч. 2 ст. 136 Земельного кодексу України).

Частиною 3 статті 136 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Із аналізу наведених норм Земельного кодексу України слідує, що Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку. У свою чергу, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку тільки за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об'єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об'єктом цивільних прав.

Відповідно до пункту 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок № 1051) кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

З матеріалів справи видно і сторонами не спростовано, що відповідачем включено до Переліку не сформовані згідно з вимогами земельного законодавства земельні ділянки, в тому числі їм не присвоєні кадастрові номери і їх межі та конкретне місцерозташування не визначені.

Враховуючи наведене, суд не в змозі установити тотожність земельної ділянки, яку бажає отримати у власність позивач та земельної ділянки, яку за твердженням відповідача включено до Переліку, оскільки сторонами не надано на те належних і допустимих доказів.

Сам Перелік та його додатки не дозволяють зробити висновок про включення до нього земельної ділянки, яку бажає отримати позивач, тому що не містить відповідної ідентифікуючої інформації.

Суд наголошує, що двічі у відповідача ухвалами від 02.02.2015р. та від 11.03.2015р. витребовувались докази на підтвердження вказаних вище обставин, однак в повному обсязі відповідні докази так і не були надані.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними доводи відповідача про включення земельної ділянки, яку бажає отримати у власність позивач, до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, а відтак відмова позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з цих підстав є необґрунтованою.

Крім того слід врахувати, що така підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення тієї чи іншої земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону - безпосередньо не передбачена ст.118 Земельного кодексу України.

Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУ Держземагентства щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області, для ведення особистого селянського господарства та про зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) вказаної земельної ділянки - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач всупереч приписам ст.71 КАС України не довів належними і допустимими доказами правомірність своїх рішень і дій, які оскаржуються позивачем.

При цьому суд звертає увагу на наступне.

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, відповідач мотивує це положеннями ст.ст.134, 136 Земельного кодексу України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок, зокрема, для ведення особистого селянського господарства (абз. 16 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України).

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України).

Таким чином, Земельним кодексом України встановлено винятки, коли продаж земельної ділянки проводитися не на аукціоні, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

Отже, позивачем дотримано вимоги земельного законодавства, які регулюють порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Таким чином, відповідач, вчиняючи дії щодо відмови у наданні дозволу з підстав включення несформованої земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, діяв без законних на те підстав, а тому суд погоджується із доводами позивача про протиправність таких дій відповідача.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачений Конституцією та законами України.

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність, відповідач, відповідно до пунктів 2-8 ч. 3 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Натомість, відмовляючи позивачу в наданні права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, відповідач перешкоджає позивачу у реалізації законодавчо наданого йому права.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

У свою чергу, суб'єкт владних повноважень, здійснюючи надані йому повноваження, не вправі відмовляти у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення з тих самих підстав, які визнані судом протиправними.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ Держземагентства у Херсонській області в частині включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, як лоту №119 земельної ділянки площею 2,0000 га на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області згідно із наказом ГУ Держземагентства у Херсонській області від 06.01.2015р. №21-2/19-15 «Про внесення змін до Наказу Головного управління від 23 жовтня 2014 року №21-81/19-14 «Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону» - суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У зв'язку з цим слід зазначити, що право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього; судовому захисту у передбаченому КАС України порядку підлягають виключно порушені або оспорені права позивача - фізичної чи юридичної особи; порушення таких прав відбувається з боку суб'єкта владних повноважень та повинно бути наслідком прийняття ним по відношенню до позивача юридично значимих рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності.

Судом встановлені обставини, які спростовують доводи позивача про включення земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність, до Переліку як лоту під №119, про що зазначалось вище.

При цьому в ході судового розгляду не здобуто доказів включення земельної ділянки, яку бажає отримати у власність позивач, до Переліку.

Оскільки земельна ділянка, яка включена згідно із наказом від 06.01.2015р. №21-2/19-15 до Переліку як лот під №119, насправді не є тією земельною ділянкою, яку бажає отримати у власність позивач, то відповідні дії відповідача частині не порушують прав, свобод чи інтересів позивача.

Тому ці позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3 ст. 94 КАС України).

Позивачем при зверненні до суду сплачено відповідно до квитанції від 27.01.2015р. №N0YH737625 судовий збір в сумі 73,08 грн.

Судом задоволено дві позовні вимоги з трьох, тому позивачу слід присудити судові витрати в сумі 48,72 грн. (73,08 / 3 х 2).

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держземагентства у Херсонській області щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, яка оформлена листом від 15 січня 2015 року №19-21-0.102-39/15-15-СГ.

Зобов'язати Головне управління Держземагентства у Херсонській області повторно розглянути в установленому статтею 118 Земельного кодексу України порядку заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га на території Новомаячківської селищної ради Цюрупинського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства та прийняти рішення за результатами розгляду вказаної заяви відповідно до вимог чинного законодавства.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 48 (сорок вісім) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 квітня 2015 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 6.3