Справа № 464/2916/15-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2916/15-а
пр.№ 2-а/464/94/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Калітовській А.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

06.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації ЛМР про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.04.2015 року. Вважає притягнення до адміністративної відповідальності незаконним, оскільки порушення не допускав.

24.04.2015 року до участі у справі в якості третьої особи притягнуто особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення головного інженера ЛКП Хуторівка» ОСОБА_4

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити та скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому представник позивача посилався на те, що позивач жодних порушень законодавства не допускав.

Представник відповідача та третя особа в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на законність та обгрунтованність постанови. Тому просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25.03.2015 року головним інженером ЛКП Хуторівка» ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 16.02.2015 року виявлено самовільно встановлений вагончик розміром 4х2 за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 10 а (особняк).

02.04.2015 року Адміністративною комісією при Сихівській районній адміністрації ЛМР винесено постанову № 96 в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача. Останній був визнаний винним та притягнутий до адмінвідповідальності за ст. 152 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. за те, що 16.02.2015 року виявлено самовільно встановлений ОСОБА_1 вагончик розміром 4х2 м за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 10 а (особняк).

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Після зясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд не вбачає наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України.

Так, обєктивною стороною вищезазначеного правопорушення є порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покрашення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Згідно положень статті 1 цього ж Закону, територія (в населеному пункті) це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення обєктів загального користування: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних обєктів, обєктів промисловості, комунально-складських та інших обєктів у межах населеного пункту.

Статтєю 13 Закону передбачено, що до обєктів благоустрою населених пунктів належать:

- території загального користування:

- парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - памятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;

- памятки культурної та історичної спадщини;

- майдани, площі, бульвари, проспекти;

- вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;

- пляжі;

- кладовища;

- інші території загального користування;

- прибудинкові території;

- території будівель та споруд інженерного захисту територій;

- території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Відповідно до ч. 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобовязані: 1) утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших субєктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

При цьому, згідно ч. 1 статті 16 вказаного Закону, на обєктах благоустрою категорично забороняється:

- виконувати роботи без дозволу у разі, якщо обовязковість його отримання передбачена законом;

- самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева;

- вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;

- складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;

- самовільно встановлювати обєкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;

- встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України;

- влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;

- випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;

- здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкту владних повноважень обовязок з доведення правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів, що з боку позивача мало місце порушення передбачених законодавством правил у сфері благоустрою м. Львова. Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові про накладення адміністративного стягнення немає посилання на нормативний акт, який було порушено позивачем.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на те, що позивачем було порушено вимог п. 20.1.24 та 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова шляхом самовільного встановлення на подвірї особняка металевого вагончика. В той же час, розділ 20 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 року, містить в собі перелік дій, за які настає адміністративна відповідальність. Такими діями, зокрема, є самочинне встановлення літніх майданчиків, відгороджень, постійних і тимчасових огорож, риштувань, дорожніх знаків, кіосків, яток стаціонарних, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та несвоєчасна їх перереєстрація, самовільне паркування автомобілів у межах зони паркування (п. 20.1.24) та самовільне зайняття території (частини території) обєкта благоустрою м.Львова (п. 20.1.31). Перелік, зазначений в розділі 20 Правил, є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач встановив металевий вагончик для власних потреб на земельній ділянці, яка на законних підставах перебуває в його постійному користуванні та не є обєктом благоустрою. Такі дії не заборонені статтєю 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та не підпадають під дію розділу 20 Правил благоустрою м. Львова.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло своє підтвердження наявність в діях позивача обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАп України.

Також, в судовому засіданні встановлено, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та його розгляд були проведені з порушенням вимог чинного законодавства.

Статтєю 254 КпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Протокол складається в двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до відповідальності. За вимогами ст. 256 протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до відповідальності. При складенні протоколу особі, яка притягається до відповідальності, розяснюються її права і обовязки, передбачені ст. 268 цього Кодексу. Тобто, участь під час складання протоколу особи, яка притягається до відповідальності, є обовязковою. В судовому засіданні встановлено, що позивач не був і не міг бути присутній під час складання протоколу, оскільки не знав про час та місце його складання. Запрошення прибути до 25.03.2015 року в ЛКП «Хуторівка» для складання протоколу було направлено позивачу лише 23.03.2015 року, а протокол складено 25.03.2015 року.

За вимогами ст. 279 КпАП України перед початком розгляду протоколу головуючий колегіального органу, що розглядає протокол, повинен розяснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Ні засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Як встановлено в судовому засіданні, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення позивачу права розяснено не було, не було досліджено докази, на які він посилався.

За таких обставин суд не вбачає законних підстав для відмови в задоволенні позову, тому постанова № 96 від 02.04.2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 13, 16, 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», розділу 20 Правил благоустрою м. Львова, ст.ст. 9, 152, 254, 256, 279 КпАП України, ст.ст. 5-15, 71, 100, 103, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради № 96 від 2 квітня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, закривши провадження по цій справі про адміністративне правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий :