Справа № 759/22372/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, з урахуванням виплаченої матеріальної допомоги, а також інших виплат, починаючи з 23.12.2010 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від позовні вимоги за період часу до 26.06.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року позов задоволено:

Визнано дії Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва по відмові в перерахунку пенсії неправомірними.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва (м. Київ, вул. А. Корольова, 5-а, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2, пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми індексації заробітної плат, суми грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, за відпустки та відрядження, сум за шкідливі умови праці, та за лікарняні з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з коригуванням інших виплат (відповідно до постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року) у розмірі 88 відсотків від сум заробітної плати відповідно до ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», починаючи з 26.06.2014 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, отримує пенсію за віком як державний службовець.

24.12.2014 року позивач звернулась з листом до відповідача про проведення перерахунку пенсії з моменту призначення, включивши суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексацію заробітної плати та грошові винагороди в заробіток для призначення пенсії державного службовця.

Листом від 25.12.2014 року № 2205/8П відповідач повідомив, що відповідно до заяви та довідок про заробітну плату, позивачу призначено пенсію за віком, яка розрахована відповідно до Закону України «Про державну службу». Законодавством не передбачено урахування до заробітної плати «інших виплат», крім тих, які визначені як складові заробітної плати відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу», тому і підстав для врахування їх до заробітної плати при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» немає.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивач звернулась з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року N3723-XII (далі - Закон N3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону N3723-XII, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, з наведених положень вбачається, що призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» 24.03.1995 року №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону N3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Враховуючи вищевикладене, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати та грошові винагороди входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року та 14.05.2013 року.

Згідно довідок Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.12.2014 року за № 3082, № 3083, про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» надбавки, премії та інші виплати, що було виплачено позивачу, за період з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року становлять 111 299,81 грн. Премії до свят за вказаний період часу становить 8 279,84 грн., премії 40 045,75 грн., надбавки 20 054,67 грн., інші виплати 42 919,55 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням наведених норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії є неправомірними, оскільки при нарахуванні та виплаті позивачу вказаних складових заробітної плати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування були сплачені, а отже наведені складові заробітної плати повинні враховуватися при обчисленні (перерахунку) пенсії.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позову, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 23.04.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.