Справа № 826/20884/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києв на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року у справі за позовом Приватного підприємства «Полі-Маркет» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ПП «Полі-Маркет» звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про:

визнання протиправними дій ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо неприйняття податкової декларації ПП «Полі-Маркет» з податку на додану вартість (з додатками) за серпень 2014 року;

визнання податкової декларації ПП «Полі-Маркет» з податку на додану вартість (з додатками) за серпень 2014 року такою, що подана у момент фактичного її отримання ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, тобто 18.09.2014 року;

зобов'язання ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відобразити показники (дані) податкової декларації ПП «Полі-Маркет» з податку на додану вартість за серпень 2014 року (з додатками) в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ПП «Полі-Маркет»;

визнання протиправними дій ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів від 16.04.2013 року №160420131.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року позов задоволено частково:

визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів від 16.04.2013 року №160420131;

визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо неприйняття податкової декларації приватного підприємства «Полі-Маркет» з податку на додану вартість (з додатками) за серпень 2014 року;

зобов'язано Державну податкову інспекцію у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відобразити показники (дані) податкової декларації приватного підприємства «Полі-Маркет» з податку на додану вартість за серпень 2014 року (з додатками) в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку приватного підприємства «Полі-Маркет»;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Полі-Маркет» зареєстроване 05.03.2013 року за № 00030498, код ЄДРПОУ - 38538396, місцезнаходженням юридичної особи є: 04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 53, корпус Літ. А.

ПП «Полі-Маркет» перебуває на податковому обліку в ДПІ Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та зареєстроване як платник податку на додану вартість з 09.04.2013 року.

Позивачем 18.09.2014 року в електронному вигляді подано до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість (з додатками) за серпень 2014 року.

Однак, відповідач листом від 18.09.2014 року повідомив позивача про розірвання в односторонньому порядку договору, укладеного між ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та ПП «Полі-Маркет», від 16.04.2013 року № 160420131 про визнання електронних документів.

Також, згідно листа від 22.09.2014 року, ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відмовлено ПП «Полі-Маркет» у прийнятті податкової декларації за серпень 2014 року.

Зі змісту вказаних листів вбачається, що податковим органом прийнято рішення щодо розірвання договору в односторонньому порядку та невизнання податкової звітності, у зв'язку з порушенням позивачем істотних умов договору, а саме підприємство на момент подачі звітності має стан « 9» (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про правомірність дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів від 16.04.2013 року №160420131 та неприйняття податкової декларації ПП «Полі-Маркет» з податку на додану вартість (з додатками) за серпень 2014 року з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково виходив з того, що відповідно до ст. 14, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу. Суб'єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту.

Статтею 651 Цивільного кодексу України врегульовано підстави для зміни або розірвання договору.

Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України, одностороння відмова від договору допускається у разі, якщо таке право встановлено договором або законом.

Між ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та ПП «Полі-Маркет» укладено договір № 160420131 від 16.04.2013 року про визнання електронних документів, предметом якого є визнання електронних податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу державної податкової служби засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (п.п. 1 п. 1 Договору).

Зі змісту договору №160420131 від 16.04.2013 року про визнання електронних документів, зокрема пунктом 4 розділу 6 вбачається, що орган державної податкової служби має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Листом ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18.09.2014 року повідомила позивача про розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів.

Підставою для розірвання договору слугувало повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №5583/9/9/26-56-18-04-20 від 18.09.2014 року за формою №18-ОПП та довідка про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків №830/07 від 17.09.2014 року, згідно яких місцезнаходження платника податків не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві направлено запит №571/15-01 від 17.09.2014 року про відпрацювання ризикового платника податків ПП «Полі-Маркет».

Працівниками ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведені відповідні заходи щодо встановлення місцезнаходження ПП «Полі-Маркет», за результатами яких встановлено відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

У листі від 18.09.2014 року, зокрема, зазначено, що у зв'язку із порушенням істотних умов Договору, зобов'язання сторін визначених договором №160420131 від 16.04.2013 року припиняються, що, в подальшому, призведе до неприйняття податкової звітності засобами телекомунікаційного зв'язку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про юридичну особу включаються до ЄДР шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Згідно з ч. 11 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомості про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Пунктом 12 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» встановлено, що у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. (пункт 14 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, відомості про юридичну особу станом на вересень 2014 року були підтверджені, записом від 25.09.2014 року №5030498.

Відповідно до п. 66.3 та п. 66.5 ст. 66 Податкового кодексу України, зміна місця реєстрації платника податків здійснюється у разі коли за результатом зміни місцезнаходження змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому перебуває на обліку зазначена юридична особа.

Згідно з п. 66.3 ст. 66 Податкового кодексу України, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків, а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Таким чином, підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття за виключними передумовами для зміни платником місця реєстрації є: зміна адміністративно-територіальної одиниці; зміна контролюючого органу, в якому перебуває на обліку юридична особа.

Належним доказом зміни юридичною особою офіційного місцезнаходження можуть бути лише дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, яких відповідач до суду не надав.

За таких обставин є правильними висновки суду першої інстанції, що в даному випадку дії податкового органу порушують не тільки встановлене законом право на подання податкової звітності в електронному вигляді але і умови договору, що є звуженням прав платника податків, встановивши визнання звітності як постійно триваючий для підприємства процес, що може бути свавільно перерваний суб'єктом владних повноважень.

Станом на час розірвання договору (лист ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18.09.2014 року № 9625/10/26-56-10-05) підприємство знаходилось за своїм місцезнаходженням, тому розірвання договору № 160420131 від 16.04.2013 року про визнання електронних документів податковим органом в односторонньому порядку є протиправним.

Відповідно до п. 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (п. 49.4 ст. 49 Податкового кодексу України).

Неправомірність одностороннього розірвання відповідачем договору про визнання електронних документів від 16.04.2013 року обмежило і порушило права та законні інтереси позивача на подання податкової звітності в електронному вигляді.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.49.8 ст. 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з ПДВ узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.

За вказаних обставин суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про необхідність, з метою відновлення порушеного права позивача, зобов'язати ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відобразити показники (дані) податкової декларації ПП «Полі-Маркет» з податку на додану вартість за серпень 2014 року (з додатками) в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ПП «Полі-Маркет».

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києв на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному поряд ку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів піс ля набрання ухвалою законної сили.

Ухвалу складено в повному обсязі - 23.04.2015 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Л.М. Гром

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.