Справа № 807/764/15
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 квітня 2015 рокум. Ужгород№ 807/764/15

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця Міського комунального підприємства житлово-комунального господарства «Тиса» до Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

МКП ЖКГ «Тиса» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області, яким просить визнати протиправними та скасувати наказ Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області від 10.04.2015 року № 02-П «Про проведення перевірки».

Згідно ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Як вбачається з наявних в матеріалах адміністративного позову доказів, позивачем приєднано платіжне доручення № 136 від 27.04.2015 року.

В той же час, відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 N 2346 (далі - Закон 2346), платіжні доручення - це розрахункові документи, які містять доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Платіжне доручення є одним з видів розрахункових документів, за допомогою яких здійснюється ініціювання переказу (п. 22.1 ст. 22 Закону 2346). При використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним (платіжне доручення виконаним) з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання (п. 22.4 ст. 22 Закону 2346).

Враховуючи наведене, напис на останньому примірнику платіжного доручення із сплати судового збору повинен здійснюватися кредитною установою (іншим членом платіжної системи), яка здійснює кредитне обслуговування платника та приймає на виконання від нього розрахункові документи.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року за № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за N 377/8976 (далі - Інструкція № 22), вимоги якої поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків та обов'язкові для виконання ними, встановлено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача - «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Разом з тим, за визначенням Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади (п. 53), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242, підпис складається з найменування посади особи, яка підписує документ (повного - якщо документ надрукований не на бланку, скороченого - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалів (ініціалу імені) і прізвища.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 136 від 27.04.2015 року, на останньому відсутні такі обов'язкові реквізити підпису, як посада, ініціали і прізвище відповідального виконавця банку.

Таким чином, реквізити, зазначені у платіжному дорученні № 136 від 27.04.2015 року, не відповідають вимогам, встановленим інструкцією № 22 та вимогам Державної судової адміністрації України. Отже, вказане платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

За таких обставин, згідно ч.1 ст.108 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви (шляхом подання належним чином оформленого документу про сплату судового збору).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 106, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву фізичної особи-підприємця Міського комунального підприємства житлово-комунального господарства «Тиса» до Територіальної державної інспекції з питань праці у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк до 8 травня 2015 року для усунення вищезазначених недоліків.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті