Справа № 819/2403/14-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 р. Справа № 876/11038/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Костів М. В.

за участю секретаря Гнатик А. З.

представника позивача Процик М. Т.

представника відповідача Вонятівська О. В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року по справі № 819/2403/14-a за позовом Дочірнього підприємства фірма "Альтфатер Тернопіль" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області, яким просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 6 серпня 2014 року.

Позов мотивує тим, що оскільки останній день строку подання податкової декларації з вказаного податку за 2013 рік, з урахуванням пункту 49.20 статті 49 Податкового кодексу України, є 3 березня 2014 року, то відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, граничним строком сплати податку на прибуток є 13 березня 2013 року. Податкове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 133828 грн сплачено позивачем 12 березня 2014 року, а відтак, на думку позивача, у податкового органу були відсутні підстави для застосування штрафної санкції шляхом винесення оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 6 серпня 2014 року №.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції застосовано невірні норми матеріального права щодо порядку обчислення строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи відповідачем 17 липня 2014 року проведено камеральну перевірку податкової звітності Дочірнього підприємства Фірма "Альтфатер Тернопіль" з податку на прибуток за 2013 рік.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 18 липня 2014 року №240/15-02/22601875, відповідно до якого податковим органом виявлено порушення платником податку вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, щодо дотримання граничного строку сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток за декларацією по податку на прибуток за 2013 рік на 1 день в розмірі 133828 грн.

Відповідно до акта граничний термін сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток за декларацією по податку на прибуток за 2013 рік - 11 березня 2014 року, а позивач сплатив вказані кошти 12 березня 2014 року.

6 серпня 2014 року за результатами перевірки на підставі статті 126 Податкового кодексу України відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції на суму 13382,80 грн (10% погашеної суми податкового боргу).

Підпунктом 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, зокрема, що дорівнює календарному року, протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до пункту 49.20 статті 49 Податкового кодексу України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до матеріалів справи останній день подання податкової декларації за 2013 рік припав на 1 березня 2014 року - на вихідний день (субота), відтак останнім днем строку подання такої податкової декларації вважається операційний банківський день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто 3 березня 2014 року.

Проаналізувавши наведені законодавчі положення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перебіг строку самостійної сплати суми податкового зобов'язання починається саме з 3 березня 2014 року, а відтак позивач повинен був сплатити таку суму до 13 березня 2014 року.

Щодо посилання апелянта на положення Податкового кодексу щодо особливого порядку зміни строку сплати податку в формі відстрочки чи розстрочки то колегія суддів приходить до висновку, що такі не можуть бути застосовані до правовідносин в даній справі, оскільки їх застосування передбачає перевищення встановленого законом десятиденного терміну для сплати податкового зобов'язання.

Оскільки позивачем наведено докази того, що строк сплати податку на прибуток ним пропущено не було, а відповідачем не надано доказів протилежного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову..

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року по справі № 819/2403/14-a - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Костів М. В.

Повний текст ухвали складено 10 квітня 2015 року