Справа № 822/728/15
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/728/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представників відповідачаОСОБА_3, Паукової А.П., Штогрина А.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.03.2015 року № Ф-1180 ДПІ у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби України.

Свій позов позивач мотивує тим, що 04 березня 2015 року на адресу позивача надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1180 від 02.03.2015 року та акт перевірки № 22-25/17-1/756/НОМЕР_1 від 02.03.2015 року.

Згідно вказаної вимоги позивач зобов'язаний сплатити суму недоїмки із сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2908,83 грн.

Позивач не погоджується із такою вимогою та вважає, що її необхідно визнати протиправною і скасувати з таких підстав.

Підставою для прийнятої вимоги є акт перевірки номер якого не відповідає номеру акту за результатами перевірки.

У вимозі про сплату боргу не заповнені всі графи, які передбачені до заповнення.

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено заниження суми єдиного внеску в розмірі 2906,83 грн., а у вимозі про сплату зазначено суму 2908,83 грн.

Жодних первинних документів при проведенні перевірки використано не було, тому незрозуміло на підставі яких документів контролюючий орган прийшов до висновку про розмір нібито виплаченого доходу неоформленому працівнику, строк його роботи, тощо.

Фактично висновки акту перевірки ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються доказами.

Контролюючий орган при проведенні перевірки вийшов за межі своїх повноважень та за межі періоду, що підлягав перевірці.

Базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої заробітної плати за видами виплат. Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів.

Отже контролюючий орган повинен був встановити чи працював працівник у позивача взагалі, умови роботи, чи нараховувалася заробітна плата, її розмір, документи в яких це все зафіксовано і лише після цього проводити будь-які нарахування.

За таких обставин вимогу про сплату боргу (недоїмки) необхідно визнати протиправною та скасувати.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши суду, що 04 березня 2015 року на адресу позивача надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1180 від 02.03.2015 року та акт перевірки № 22-25/17-1/756/НОМЕР_1 від 02.03.2015 року.

Згідно вказаної вимоги позивач зобов'язаний сплатити суму недоїмки із сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2908,83 грн.

Позивач не погоджується із такою вимогою та вважає, що її необхідно визнати протиправною і скасувати з таких підстав.

Підставою для прийнятої вимоги є акт перевірки номер якого не відповідає номеру акту за результатами перевірки.

У вимозі про сплату боргу не заповнені всі графи, які передбачені до заповнення.

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено заниження суми єдиного внеску в розмірі 2906,83 грн., а у вимозі про сплату зазначено суму 2908,83 грн.

Жодних первинних документів при проведенні перевірки використано не було, тому незрозуміло на підставі яких документів контролюючий орган прийшов до висновку про розмір нібито виплаченого доходу неоформленому працівнику, строк його роботи, тощо.

Фактично висновки акту перевірки ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються доказами.

Контролюючий орган при проведенні перевірки вийшов за межі своїх повноважень та за межі періоду, що підлягав перевірці.

Базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої заробітної плати за видами виплат. Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів.

Отже контролюючий орган повинен був встановити чи працював працівник у позивача взагалі, умови роботи, чи нараховувалася заробітна плата, її розмір, документи в яких це все зафіксовано і лише після цього проводити будь-які нарахування.

За таких обставин вимогу про сплату боргу (недоїмки) необхідно визнати протиправною та скасувати.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, пояснивши суду, що податкова вимога про сплату боргу по нарахованому єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування сформована та направлена позивачу в повній відповідності до вимог Податкового кодексу України в зв'язку з чим відсутні правові підстави для її скасування.

Технічні помилки допущенні у акті перевірки не можуть бути підставою для скасування вимоги.

Розрахунки боргу проводились за поясненнями особи, яка перебувала у трудових відносинах з позивачем.

Враховуючи викладене у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (пункт 1.1 статті 1).

В судовому засіданні встановлено, що позивач 18.06.2007 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, та відповідно до статтей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків, зборів і зобов'язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пунктів 41.1, 41.3 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів-центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов'язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61, пункту 62.1, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України, податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Однією із функцій органів державної податкової служби яку вони виконують згідно підпункту 19.1-1.2 пункту 19.1-1 статті 19 Податкового кодексу України є здійснення контролю за своєчасністю, подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Порядок проведення перевірок встановлений главою 8 Податкового кодексу України.

Пунктом 75.1, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлений статтею 78 Податкового кодексу України.

Згідно підпункту 78.1.13 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

До начальника Головного управління Державної фіскальної служби України із письмовою заявою від 28 січня 2015 року звернувся ОСОБА_7, який повідомив, що в період з 13 червня по 30 жовтня 2013 року він перебував у трудових відносинах із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, який за цей період не виплатив йому заробітну плату в сумі 13500 грн.

Згідно пункту 78.4 статті 78 цього ж Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

В зв'язку із отриманням контролюючим органом такої інформації, яка свідчить про можливе ухилення ОСОБА_6, від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, посадовою особою відповідача прийнято наказ № 422 від 17.02.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

Посадовими особами державної податкової інспекції у м. Хмельницькому проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

Перевірка проведена у повній відповідності до вимог статтей 78, 81 Податкового кодексу України, а саме: до початку проведення зазначеної перевірки позивачу вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки, також йому пред'явлено направлення на перевірку, службові посвідчення посадових осіб, зазначених у направленнях на перевірку.

Згідно пункту 78.8 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатами перевірки позивача, відповідач склав акт «Про результати позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання порядку справляння податку з доходів найманих працівників та єдиного соціального внеску фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, реєстраційний номер НОМЕР_1, за період з 01.01.2013 року по 18.02.2015 року» № 22-25/17-1/756/НОМЕР_1 від 02.03.2015 року.

Перевіркою встановлено порушення пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 7, частин 5, 7 статті 8, частини 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого ОСОБА_6, занижено суму єдиного внеску із сум заробітної плати нарахованої особам які працюють на умовах трудового договору на суму 2906,83 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 року.

Згідно пунктів 2, 6, 10 частини 1 статті 1 цього Закону в ньому нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування -консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є роботодавці-фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Пунктами 2, 7 частини 1 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що органи доходів і зборів мають право проводити перевірки у фізичних осіб-підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.

Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Також органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що відповідач призначив та провів документальну позапланову виїзну перевірку позивача у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в межах повноважень встановлених чинним законодавством, за наявності цілком законної підстави для призначення такої перевірки.

Сама перевірка проведена без порушень порядку виникнення права на її проведення та порядку проведення такої перевірки з боку контролюючого органу.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

В зв'язку з тим, що актом перевірки № 22-25/17-1/756/НОМЕР_1 від 02.03.2015 року встановлено порушення пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 7, частин 5, 7 статті 8, частини 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого ОСОБА_6, занижено суму єдиного внеску із сум заробітної плати нарахованої особам які працюють на умовах трудового договору в розмірі 2906,83 грн., відповідач надіслав ОСОБА_6, вимогу про сплату боргу (недоїмки) 3 Ф-1180 від 02.03.2015 року якою вимагає від ОСОБА_6, сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2908,83 грн.

Представники відповідача у своїх поясненнях не заперечують, що при виготовлені акту перевірки були допущені помилки, а саме: в акті перевірки зазначено про проведення позапланової невиїзної перевірки, тоді як фактично проведена документальна позапланова виїзна перевірка; в акті перевірки розмір недоїмки вказаний в сумі 2906,83 грн., тоді як у вимозі про сплату недоїмки її розмір вказаний в сумі 2908,83 грн., що на 2 грн., більше, та пояснюють такі розбіжності технічними помилками. Суд погоджується з такими поясненнями представників відповідача та вважає, що такі помилки у виготовленні акту перевірки дійсно можна визнати технічними і вони не можуть бути підставою для того щоб визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1180 від 02.03.2015 року. Крім того суд зазначає, що номер акту перевірки співпадає з номером акту перевірки вказаному у вимозі про сплату боргу (недоїмки): одна із цифр номеру акта 756 переставлена із середини номеру в його початок у номері акту перевірки зазначеного у вимозі про сплату боргу.

Суд при вирішенні спору не бере до уваги пояснення представника позивача, враховуючи наступне.

До висновку в акті перевірки про порушення позивачем пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1 частини 1 статті 7, частин 5, 7 статті 8, частини 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» контролюючий орган прийшов, встановивши таке.

Згідно з реєстраційними даними позивач в період з 01.01.2013 року по 18.02.2015 року займався пасажирськими перевезеннями і перебував на спрощеній системі оподаткування.

За перевіряємий період позивач використовував працю 17 працівників, трудові відносини з яким не були оформленні документально та виплатив дохід без сплати податку на доходи фізичних осіб.

Із пояснення ОСОБА_7, встановлено, що його праця використовувалася за усною домовленістю з позивачем, хоча він надав трудову книжку позивачу для її оформлення, але останній цього не зробив.

Використання позивачем праці 17 працівників підтверджується листом ТОВ «Хмельницьктранс».

Такі обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_7, у своїх поясненнях послідовно вказав, що перебував у трудових відносинах з ОСОБА_6, і виконував роботу водія пасажирського автобуса державний номер НОМЕР_2 «Еталон» на маршруті Хмельницький-Ямпіль, рейс на 06 год.10 хв., починаючи з 13.06.2013 року по 31.10.2013 року включно. За червень 2013 року позивач згідно досягнутих домовленостей сплатив йому заробітну плату в сумі 2400 грн., за липень 2013 року сплатив заробітну плату в сумі 4650 грн. За серпень, вересень, жовтень 2013 року заробітну плату не сплатив взагалі, хоча робота згідно трудових обов'язків свідком була виконана. За домовленістю розмір заробітної плати повинен становити за три останніх місяці 4650 грн.

За запитом суду ТОВ «Хмельницьктранс» повідомив, що за даними диспетчерського журналу по маршруту Хмельницький-Ямпіль з часом відправлення 6-00 год., з Хмельницької автостанції № 2 працювали різні водії, в тому числі і водій ОСОБА_7. До відповіді ТОВ «Хмельницьктранс» додано копію витягу з диспетчерського журналу.

Такі докази об'єктивно підтверджують висновки акту перевірки, пояснення представників відповідача, свідка в судовому засіданні.

Суд при вирішенні спору не бере до уваги обставини вказані у мотивувальній частині позову та пояснення представника позивача, враховуючи наступне.

Контролюючий орган не міг використати при проведенні перевірки первинні документи, як то трудовий договір укладений із ОСОБА_7, відомості про нараховану та виплачену заробітну плату, та інше в зв'язку з їх відсутністю, оскільки неможливо використати в роботі те, чого не існує, або не надано для перевірки.

Не заповнення усіх граф у вимозі про сплату боргу (недоїмки), зокрема дати набрання нею чинності не свідчить про її протиправність, тому що відповідач, заповнивши цю графу передчасно теоретично позбавляє відповідача можливості адміністративного чи судового оскарження вимоги.

Розрахунок недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування проведений контролюючим органом з врахуванням суми заробітної плати повідомленої ОСОБА_7, що суд вважає цілком правомірним, враховуючи, що позивач використовував працю найманого працівника без будь-якого документального оформлення трудових відносин.

Довідка ПАТ «Поділля-Плюс» № 128 від 10.04.2015 року про те, що ОСОБА_7, як водій автобуса державний номер НОМЕР_2 щоденний передрейсовий медичний огляд не проходив, тільки підтверджує, що позивач порушував чинне законодавство при проведенні пасажирських перевезень.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні не встановленні обставини підтвердженні дослідженими доказами, які б могли слугувати підставами для того щоб визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) державної податкової інспекції у м. Хмельницькому № Ф-180 від 02.03.2015 року в сумі 2908,83 грн.

Аналізуючи все в сукупності, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та недоведений у судовому засіданні, тому у його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 15, 16, 19, 20, 41, 61, 75, 78, 86 ПК України, ст. ст. 1, 4, 13, 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 28.04.2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 28 квітня 2015 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський