Справа № 807/234/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовних вимог без розгляду

06 квітня 2015 рокум. Ужгород№ 807/234/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Скраль Т.В.,

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області - представник Яблонський О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про поновлення строків позовної давності в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про заміну формулювання причин звільнення та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про заміну формулювання причин звільнення та скасування наказів № 23 о/с від 09 лютого 2012 року та № 103 від 07 лютого 2012 року.

13 лютого 2015 року, Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за вимогами про заміну формулювання причин звільнення та скасування наказів № 23 о/с від 09 лютого 2012 року та № 103 від 07 лютого 2012 року.

06 квітня 2015 року, Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду закрито провадження в частині позовних вимог щодо скасування наказів № 23 о/с від 09 лютого 2012 року та № 103 від 07 лютого 2012 року, з підстав наявності рішення суду з того самого спору і між тими самими сторонами, що визначено приписами ст. 157 ч.1 п. 4 КАС України.

02 березня 2015 року, позивач звернувся із клопотанням про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Клопотання мотивоване тим, що 02.02.2012 року прокуратурою В.Березнянського району складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбачено п.4 ч.1 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" та проведено службове розслідування і передано матеріали на розгляд до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області. Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 26 липня 2012 року встановлено, що всі перераховані в Наказі №103 від 07 лютого 2012 року не відповідають дійсності, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад злочину, а отже і причина формування його звільнення у трудовій книжці згідно до п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України є неправомірним і незаконним, і таким, що порушує його права. Враховуючи те, що апеляційним судом Закарпатської області ухвалено постанову від 26 липня 2012 року згідно якої відповідні накази визнані незаконними і такими, що порушують мої права, то саме з цієї дати я почав рахувати строк позовної давності позивач звертався до питання про зміну формулювань причин звільнення і скасування наказів є трудовими відносинами, то він вважав, що даний спір повинен розглядатися за нормами цивільного, цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи те, що цивільним кодексом встановлено трьох річний строк для звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, і почав відраховувати даний строк з дати ухвалення апеляційним судом Закарпатської області, постанови від 26 липня 2012 року. Підтвердженням цьому є те, що я звернувся до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у порядку цивільного судочинства. Своєю ухвалою від 25.12.2014 року Великоберезнянський районний суд відмовив у відкритті провадження у справі і роз'яснив, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства в Закарпатському окружному адміністративному суді, і саме з цього моменту я дізнався про те, що до даного спору застосовуються норми адміністративного судочинства, і вимоги встановлені ст. 99 КАС України.

Відповідач проти даного клопотання заперечив повністю, та просив суд відмовити в його задоволенні.

Ознайомившись з мотивами клопотання доводів позивача про причини поважності пропуску строку звернення до суду з позовом про зміну формування причин звільнення, суд приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається із запису у трудовій книжці №2 в якому позивач просить змінити причину формування, такий внесений відповідачем на підставі наказу від 09.02.2012 року №23 о/с.

Разом з тим в ході судового розгляду даної справи встановлено, що позивач неодноразово звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовними заявами до Управління МВС України в Закарпатській області, про визнання незаконними та скасувати накази Управління МВС України в Закарпатській області № 23 о/с від 09 лютого 2012 року та 103 від 07 лютого 2012 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими рішеннями а саме.

09 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання незаконними та скасування наказів № 23 о/с від 09 лютого 2012 року та № 103 від 07 лютого 2012 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №2а-0770/2538/12 від 22 серпня 2012 року вказану позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Судом встановлено, що на розгляді Закарпатського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справи №2а-0770/3457/12 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління МВС України в Закарпатській області про скасування наказів № 23 о/с від 09 лютого 2012 року та № 103 від 07 лютого 2012 року, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року у відкриті провадження в частині оскарження наказів № 23 о/с від 09 лютого 2012 року та № 103 від 07 лютого 2012 року відмовлено, оскільки Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №2а-0770/2538/12 від 22 серпня 2012 року вказану позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Ухвала набула законної сили 14 вересня 2012 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року по справі №2а-0770/3457/12 позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати - задоволені.

08.10.2013 року постановою Львівського апеляційного адміністративного суду постанову Закарпатського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

04.06.2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.04.2013 року та постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2013 року - скасовані а позовна заява ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про поновлення на роботі та зобов'язання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишена без розгляду.

Судом встановлено, що позивач у грудні 2014 року звернувся до Великоберезнянського районного суду з позовною заявою до Управління МВС України в Закарпатській області в якій просив зобов'язати відповідача Управління МВС України в Закарпатській області зробити запис до належної йому трудової книжки про недійсність запису під номером 2 про його звільнення від 10 лютого 2012 року за наказом № 23 від 09.02.2012 року та скасувати наказ № 23 від 09.02.2012 року і наказ № 103 від 07.02.2012 року, оскільки такі прийняті з порушенням закону, що стверджується постановою апеляційного суду Закарпатської області від 26.07.2012 року, яка повністю спростовує формулювання причин його звільнення зі служби, що вказані в оспорюваних наказах (а.с.15).

25.12.2014 року ухвалою Великоберезнянського районного суду по справі 2/298/402/14 у відкритті провадження було відмовлено у оскільки заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства (а.с.15). Ххвала набрала законної сили 06.01.2015 року (а.с.15-зваротній бік).

Вирішуючи дане клопотання, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, позивач - ОСОБА_1 - у період з 16.08.1995 року по 10.02.2012 року (день звільнення) перебував на публічній службі.

В силу ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст.99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як слідує із матеріалів справи, в основу змін формулювання причин звільнення позивач ставить ту обставину, що Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 26 липня 2012 року встановлено, що всі перераховані в Наказі № 103 від 07 лютого 2012 року не відповідають дійсності. Крім того, позивач у своєму клопотанні про поновлення строку зазначає, що апеляційним судом Закарпатської області ухвалено постанову від 26 липня 2012 року, згідно якої відповідні накази визнані незаконними і такими, що порушують його права, то саме з цієї дати почав рахувати строк позовної давності.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, під час розгляду справи в апеляційному суді Закарпатської області 26 липня 2012 року - позивач ОСОБА_1 був присутній ( а.с.9).

Приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, та з урахуванням вищенаведеного судом враховано, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Оскільки судом, на підставі адміністративного позову, клопотання про поновлення строку та доданих до нього матеріалів, не знайдено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в частині зміни формування причин звільнення, то суд дійшов висновку що в задоволенні даного клопотання слід - відмовити.

Таким чином, станом на 26 липня 2012 року, позивач знав про Постанову апеляційного суду Закарпатської області, саме з цього моменту позивач дізнався про порушення свого права, а тому пред'явлений позов у грудні 2014 року до Великоберезнянського районного суду та 11 лютого 2015 року до Закарпатського окружного адміністративного суду поданий із пропуском строку визначеного ч.3 ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, що була чинною на час винесення оскаржуваної постанови, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи суд дійшов висновку, що позивачем позов про зобов'язання УМВС в Закарпатській області зробити запис до трудової книжки ОСОБА_1 про недійсність запису під номером 2 про його звільнення 10 лютого 2012 року за наказом № 23 від 09.02.2012 року подано з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, та відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, а тому такий підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 41, 99, 100, 155, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання позивача про поновлення строків звернення до адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про зміну формулювання причин звільнення № 807/234/15 - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про заміну формулювання причин звільнення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано протягом 17 квітня 2015 року.

СуддяТ.В. Скраль