Справа № 805/9305/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2015р. м. Київ К/800/53116/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів :

Мороз В.Ф. (доповідач)

Логвиненко А.О

Донець О.Є.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року у справі за позовом КП Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління № 4 до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Колективне підприємство «Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління № 4» звернулося із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови № 169 від 11 червня 2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 20646,00 грн.

Позов мотивовано тим, що постанова інспекції прийнята протиправно, оскільки загальний журнал робіт, невідповідність ведення якого стала підставою для винесення постанови, мав усі необхідні розділи, а також був складений та заповнений у відповідності до вказівок щодо ведення журналу. Крім того, на думку позивача п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» не передбачає покарання у випадку невідповідності затвердженій формі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов задоволено, постанову Інспекції № 169 про накладення на КП «Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління № 4» штрафу в розмірі 20646 гривень визнано протиправною і скасовано.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду інспекція звернулася з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 травня 2013 року в ході планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті містобудування «реконструкція ділянки напірно-самопливного каналізаційного колектору від КНМ-5а до вул. К.Лібкнехта в м. Маріуполі», замовником якого є КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», а підрядною організацією є позивач, було встановлено факт ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», а саме: загальний журнал робіт не відповідає затвердженій формі, про що відповідачем складено відповідний акт.

У зв'язку з виявленням порушення вимог у сфері містобудівної діяльності з боку КП «Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління № 4» відповідачем складено протокол від 01.06.2013р. про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Також, на підставі вищезазначеного акту відповідачем складено припис № 148 від 01.06.2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

11.06.2013 року Інспекцією, на підставі вищевказаних документів, які складені за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, винесено постанову № 169 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме вимог ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон № 208) та накладено штраф у розмірі 20646 гривень.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 2 Закону № 208 суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме ведення виконавчої документації з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

Норми ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», встановлюють загальні вимоги до організації будівельного виробництва під час нового будівництва, реконструкції існуючих будівель і споруд, технічного переоснащення діючих підприємств (далі-будівництво) об'єктів будь-якого призначення.

Згідно п. 1.17 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», на кожному об'єкті будівництва належить вести загальний журнал робіт за формою згідно з додатком В.

Відповідно до п. 3 Вказівок щодо ведення загального журналу робіт додатку В до ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» загальний журнал робіт є основним первинним виробничим документом, який відтворює технологічну послідовність, строки, якість і умови виконання будівельно-монтажних робіт.

Пунктом 3 Вказівок передбачено, що загальний журнал робіт веде особа відповідальна за будівництво будівлі або споруди і заповнює його з першого дня роботи на об'єкті особисто або доручає керівникам змін. Спеціалізовані будівельно-монтажні організації ведуть спеціалізовані журнали робіт, що знаходяться у відповідальних осіб, які виконують ці роботи.

Титульний аркуш заповнюється до початку будівництва генеральною підрядною організацією за участю замовника та проектувальника.

Згідно п. 11 Вказівок загальний журнал робіт повинен бути пронумерований, прошнурований, оформлений усіма підписами на титульному аркуші і скріплений печаткою будівельної організації, яка його видала.

Форма загального журналу робіт встановлена Додатком В до ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва». Вказаною формою передбачено зазначення на титульному аркуші дати видачі та наявність печатки організації, що видала журнал.

При цьому у вказаному додатку зазначено, що ця форма є рекомендованою, у зв'язку з чим судом апеляційної інстанції зроблено висновок, з яким погоджується і суд касаційної інстанції, що вимоги щодо ведення загального журналу робіт стосуються змісту, тобто наявності необхідних відомостей, тоді як дотримання форми не є обов'язковим.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом апеляційної інстанції зроблено правильний висновок про необґрунтованість прийнятої постанови № 169 від 11 червня 2013 року. При цьому суд зазначив, що Інспекцією не було надано доказів, що загальний журнал робіт не містить необхідну інформацію, передбачену будівельними нормами.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що висновок суду апеляційної інстанції зроблений з порушенням норм матеріального чи процесуального права, тоді як суд касаційної інстанції в силу статті 220 КАС України позбавлений можливості досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 224, 230, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є. Донець