Справа № 2114/339/12
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2114/339/12

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Мусулевський Ярослав Андрійович
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Мамедова С.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2012 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання рішення незаконним та його скасування,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. 29 Земельного кодексу України в редакції від 18 грудня 1990 року щодо припинення права користування земельною ділянкою, просила суд визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Херсонської міської ради від 20 квітня 1993 року №167 «Про передачу у спільну власність земельної ділянки громадянам ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по АДРЕСА_1.

За наслідками розгляду адміністративного позову Комсомольським районним судом м. Херсона 11 квітня 2012 року ухвалено постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правовстановлюючі документи на право користування земельною ділянкою, яка була виділена позивачу. Звідси судом зроблено висновок, що земельна ділянка, яка була додатково виділена власникам домоволодіння АДРЕСА_1, площею 123 кв. м. станом на 20 квітня 1993 року належала територіальній громаді м. Херсона та не потребувала вилучення у користувача сусідньої земельної ділянки. Виконком Херсонської міської ради, правомірно прийняв рішення про передачу у власність спірної земельної ділянки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказала, що при прийнятті оскаржуваного рішення було фактично припинено право законного користування право набувачами 82 кв. м. земельної ділянки. На теперішній час у неї в користуванні знаходиться 205 кв.м. земельної ділянки замість 287 кв.м. зазначених у свідоцтві про право на спадщину.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до рішення №216 від 22 вересня 1966 року «Про розділ земельних ділянок загального користування на самостійні господарства» земельну ділянку загального користування по АДРЕСА_1, площею 673 кв.м. розділено на два самостійних господарства: за громадянами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 закріплено земельну ділянку, площею 386 кв. м. АДРЕСА_2 з наданням свідоцтва про право власності на житловий будинок під літ. «А». Одночасно за громадянами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 закріплено земельну ділянку, площею 287 кв. м. по АДРЕСА_1 з наданням свідоцтва про право власності на житловий будинок під літ. «Б». (а.с.110, 114).

Однак, будь-які документи про визначення на місцевості земельних ділянок, площею 386 кв.м. і 287 кв. м., виділ вказаним особам земельних ділянок в натурі суду першої і апеляційної інстанції не надано. Данні про виділення земельних ділянок вказаним особам до міжгорінвентарбюро не внесені.

Судом також встановлено, що 11 грудня 1973 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу згідно до якого ОСОБА_10 продала, а ОСОБА_11 купила 61/100 частки будинку АДРЕСА_1. В договорі купівлі-продажу без посилання на правоустановчі документи зазначено, що будинок розташований на земельній ділянці, площею 287 кв.м. (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 5 березня 1996 року виданого Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 є спадкоємцем 61/100 частки житлового будинку та господарських будівель, розташованого в АДРЕСА_1. В названому вище свідоцтві, без посилання на правоустановчі документи, зазначено, що будинок розташований на земельній ділянці розміром 287 кв.м. (а.с. 8).

Однак, на той час фактичний розмір земельної ділянки, якою користувалася ОСОБА_9, а потім ОСОБА_1 був меншим, оскільки Рішенням виконкому Комсомольської районної ради народних депутатів №108 від 09 липня 1993 року «Про індивідуальне будівництво» було прийнято в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_2 розміром 7,10х5,9 м. веранди, розміром 60х4,90 м., тамбур, розміром 1,25х2,95 м., літню кухню, розміром 3,80х2,70 м., веранду розміром 2,50х1,50 м., сараї розміром 1,30х2,40 м., 3,50х2,60, збудований ОСОБА_5 (цивільна справа Комсомольського районного суду м. Херсон №2114/2-475/11 а.с.69)

З копії рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів №167 від 20 квітня 1993 року «Про передачу у спільну власність земельної ділянки громадянам ОСОБА_12 та ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 вбачається, що виконавчий орган місцевого самоврядування передав зазначеним вище особам у спільну власність раніше надану земельну ділянку, площею 386 кв. м. по АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Також цим рішенням ОСОБА_12 та ОСОБА_6 у спільну власність додатково передано земельну ділянку, площею 123 кв.м. Рішенням визнано, що у спільній власності вказаних осіб знаходиться земельна ділянка, площею 509 кв.м. (а.с. 13).

8 вересня 2000 року виконавчим комітетом Комсомольської районної ради м. Херсона прийнято рішення №106 «Про розподіл земельної ділянки» в цьому рішенні зазначено, що домоволодіння по АДРЕСА_2 складається з 2-х житлових будинків та 2-х гаражів на земельній ділянці площею 509 кв.м. Домоволодіння належать: ОСОБА_2 - 55/100 частин, згідно договору №1120 купівлі-продажу будинку від 23 січня 1997 року; ОСОБА_13 та ОСОБА_3 0 52/100 частини, згідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 06 травня 1996 року. Виконавчий орган місцевого самоврядування вирішив: закріпити за ОСОБА_13 та ОСОБА_3 земельну ділянку, площею250 кв.м. з окремим виходом на АДРЕСА_3 і видати свідоцтво на ціле; закріпити за ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 227 кв.м. з окремим виходом на АДРЕСА_2 і видати свідоцтво на ціле (цивільна справа Комсомольського районного суду м. Херсон №2114/2-475/11 а.с.30).

На підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів №60 від 21 лютого 2001 року ОСОБА_2 передано у приватну власність присадибну ділянку, площею 227 кв.м. для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. (цивільна справа Комсомольського районного суду м. Херсон №2114/2-475/11 а.с.12).

Тобто на той час склався порядок користування земельною ділянкою загальною площею 673 кв. м., що відповідав інтересам всіх землекористувачів.

Згідно до акту від 12 березня 2010 року було погоджено межі земельної ділянки, площею 227 кв.м., на якій розташований будинок 16а за адресою: АДРЕСА_2 (цивільна справа Комсомольського районного суду м. Херсон №2114/2-475/11 а.с.13-15).

Отже, як встановлено судом першої інстанції та апеляційним судом розміри земельних ділянок відповідачів у справі визначені відповідними рішеннями органу місцевого самоврядування, межі земельних ділянок встановлені на місцевості і відповідають правоустановчим документам та утвореному багаторічному порядку користування .

В протилежність цьому у позивача відсутні будь-які право установчі документи, що підтверджують право користування або право власності на земельну ділянку на якій розташовано належний їй на праві власності будинок АДРЕСА_1. Більш того, на теперішній час на виділеній ОСОБА_2 земельній ділянці, площею 227 кв.м. для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: м. Херсон, АДРЕСА_2 збудовано житловий будинок. Позивачем суду не надано жодного доказу самовільного захвату ОСОБА_2 земельної ділянки.

24 квітня 2013 року Комсомольським районним судом м. Херсона прийнято рішення про зобов'язання ОСОБА_1 та ОСОБА_14 усунути перешкоди в користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 та повернути ОСОБА_2 самовільно зайняту земельну ділянку, площею 20,0 кв. м. шляхом перенесення огорожі, яка розподіляє земельні ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та відновлення меж земельної ділянки АДРЕСА_2 по АДРЕСА_4. Для відновлення меж земельної ділянки ОСОБА_2 у відповідності до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 21 лютого 2001 року №60, лінію лівої бокової межі земельної ділянки АДРЕСА_2 перенесено в бік земельної ділянки №16 на відстань 1,2 м. по лінії фасадної межі та на відстань 0,83 м. по лінії задньої межі у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 05. Серпня 2011 року. Це рішення набрало законної сили.

Таким чином, визначені рішеннями органу місцевого самоврядування, судовими рішеннями межі земельних ділянок на яких розташовані будівлі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_14 відповідають сталому порядку користування ними, що склався з 1966 року по теперішній час. Зміна порядку користування земельними ділянками відповідно до рішення органу місцевого самоврядування (1966 року), яке не було реалізоване - є неможливим, оскільки на цих межах знаходяться будівлі власників і користувачів зведені за згодою осіб, що там мешкали з часу виділення землі під забудову. На теперішній час будівлі прийняті в експлуатацію зареєстровані відповідно до вимог Закону.

Зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана їм правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 квітня 2012 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання рішення незаконним та його скасування - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: