Справа № 815/7289/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/7289/13-а

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Південної митниці Міндоходів на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення від 07.10.2013року №500060001/2013/610139/2 та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.07.2014 року по справі №815/7289/13-а задоволено адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод», скасовано рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №500060001/2013/610139/2 від 07.10.2013 року та зобов'язано Південну митницю Міндоходів повернути через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь позивача суму надмірно сплачених платежів (податку на додану вартість) в розмірі 125 764,30 грн.

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року по справі № 815/7289/13-а, позивачем - Приватним акціонерним товариством «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» 18.08.2014 року отримано виконавчі листи, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка повноважного представника Товариства Александрової Є.О. на заяві про видачу виконавчого листа (від 04.08.2014 року вх. №19728/14).

12.02.2015 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (вх. №3534/15), за підписом головного державного виконавця Середи В.Ю., у якій останнім викладено прохання змінити спосіб і порядок виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року по справі №815/7289/13-а, шляхом повернення Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 125 764,30 грн.

Заявник - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області до суду не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить наявний у матеріалах справи відповідний звіт про надіслання тексту повістки з викликом до суду, факсимільним зв'язком.

Справа розглянута в порядку письмового провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (вхід.№3534/15 від 12.02.2015 року) про встановлення способу і порядку виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року, по справі №815/7289/13-а, за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення від 07.10.2013 року №500060001/2013/610139/2 та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням Південна митниця Міндоходів звернулася до суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу. Апелянт просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (вх. №3534/15 від 12.02.2015 року) про встановлення способу і порядку виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року, по справі №815/7289/13-а, за позовом Приватного акціонерного товариства «Виробниче об'єднання «Одеський консервний завод» до Південної митниці Міндоходів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.33 якого за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також встановлення чи про зміну способу і порядку виконання. Рішення про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання повинно бути прийнято у 10-денний строк і може бути оскаржено у встановленому порядку. По інших рішеннях відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються.

З аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що підставою для встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, в процесі виконання виконавчого документа державним виконавцем, можуть виникнути обставини, що перешкоджають або ускладнюють примусове виконання рішення суду.

Колегією суддів встановлено, що Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області до заяви (вх. №3534/15 від 12.02.2015р.) про встановлення способу і порядку виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2013р. по справі №815/7289/13-а, не додано належних доказів на підтвердження наявності обставин, які дійсно перешкоджають виконанню судового рішення.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Тобто, захід примусового виконання визначається вказаним Законом або судом (при виконанні виконавчого листа) та не може замінюватись державним виконавцем з його ініціативи. Державний виконавець самостійно визначає спосіб виконання, якщо він не встановлений у резолютивній частині рішення суду. Проте, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий лист, із заявою про встановлення способу виконання рішення суду в порядку ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

З аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначено порядок дій державного виконавця при виконанні виконавчого документа, а суд відповідно до приписів ч. 2 ст.263 КАС України, лише у виняткових випадках може встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 р. по справі №815/7289/13-а, встановлено спосіб і порядок виконання судового рішення шляхом зобов'язання Південної митниці Міндоходів повернути через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь позивача суму надмірно сплачених платежів (податку на додану вартість) в розмірі 125 764,30 грн.

Таким чином, в постанові від 27.11.2013 р. визначено спосіб і порядок виконання судового рішення і колегією суддів не встановлено обставин, які перешкоджають його виконанню.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно відсутності в даному випадку законодавчо передбачених підстав для задоволення заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (вх. №3534/15 від 12.02.2015р.) стосовно встановлення способу і порядку виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.11.2013р., по справі №815/7289/13-а.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Апелянт свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 199; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Південної митниці Міндоходів залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 23.04.2015 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький