Справа № 821/796/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/796/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Багненко Т.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Запорожець М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до відділу Держземагентства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання дій протиправними щодо не погодження проекту землеустрою та зобов'язання повторно розглянути проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність площею 16,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, -

встановив:

13 березня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) до відділу Держземагентства у Голопристанському районі Херсонської області (далі - відповідач, Держземагентство) з позовними вимогами про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати дії відділу Держземагентства у Голопристанському районі Херсонської області щодо непогодження проекту землеустрою, яке викладене у Висновку від 10.03.2015 року за №28-28-03-853/2-15 протиправними;

- зобов'язати відділ Держземагентства у Голопристанському районі Херсонської області розглянути повторно проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність площею 16,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що розпорядженням Голопристанської районної державної адміністрації в Херсонській області (далі - Голопристанська РДА) від 18 грудня 2014 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею, що не перевищує розмір земельної частки (паю), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бехтерської сільської ради. ОСОБА_3 виготовила проект землеустрою та погоджено його з суміжними землекористувачами. Проект землеустрою було подано до відповідача для погодження, але висновком від 10 березня 2015 року за №28-28-03-853/2-15 проект не погоджено та повернуто. Підставою для повернення є невідповідність розміру земельної ділянки (16 га, в контурі 60) розмірам земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в контурі 63, середній розмір якої 3,98 га. З посиланням на норми Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій» обґрунтовує правомірність своїх дій. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 27 березня 2015 року надіслав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. Вивчивши матеріали проекту землеустрою встановлено, що земельна ділянка, яка планується до відведення у власність позивачу розташована в контурі поля - 60 та представлена складом угідь «пасовища». Голопристанською РДА прийнято розпорядження від 18.12.2014 року №498 «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність громадянці ОСОБА_3», яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею, що не перевищує розмір земельної частки (паю) на території Бехтерської сільської ради. Відповідно до графічних матеріалів із плану земель Бехтерської сільської ради, які позивач долучила до клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, земельна ділянка яка планується для відведення розташована у контурі поля - 63 та представлена ріллею. Розпорядженням надавалась згода на виготовлення проекту землеустрою для іншої земельної ділянки. Херсонським філіалом «Інституту землеустрою» у 1999 році розроблено технічну документацію по складанню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) для передачі їх в натурі власникам сертифікатів із земель КСП «Росія» Бехтерської сільської ради. В пояснювальній записці Схеми поділу визначено земельні ділянки земельні ділянки, що не підлягають поділу з них пасовищ -508,9 га; всього земель, що підлягають паюванню 4315,5 га, з них ріллі 4315,5 га. З посиланням на норми Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону земель» обґрунтовує помилковість позиції позивача. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав викладених в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 04 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Голопристанської РДА з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність в розмірі середньої частки паю на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (отримана 05.11.2014 №3112/01-23/3 а.с. 33).

До заяви додано графічні матеріали розташування земельної ділянки на контурі 63 (а.с. 39), за якими громадянка ОСОБА_3 планує отримати земельну ділянку орієнтовною площею 3,3700 га.

Держземагентство листом від 11 листопада 2014 року №01-10/2976 «Про підготовку погоджень (або відмов)» повідомило Голопристанську РДА, що не заперечує щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою на зазначену земельну ділянку.

Голопристанська РДА розпорядженням від 18 грудня 2014 року №498 «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3.» надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею, що не перевищує розмір земельної частки (паю), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бехтерської сільської ради із земель колишнього КСП «Росія».

Херсонським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук на підставі договорів №357 від 06 жовтня 1999 року, №473 від 02 грудня 1999 року та додаткового погодження №1 від 08 грудня 1999 року складено «Технічну документацію по складанню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) для передачі їх в натурі власникам сертифікатів із земель КСП «Росія» Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області» (а.с. 17-28).

Згідно таблиці 3 до Технічної документації середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,98 га.

Рішенням 11 сесії 23 скликання Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 01 грудня 1999 року «Про погодження Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) в КСП «Росія» Голопристанського району» погодила Схему поділу, якою, серед іншого, передбачено середній розмір земельної частки (паю) в розмірі 3,98 га., а також виведено для спільного використання 508,9 га пасовищ.

Розпорядженням голови Голопристанської РДА від 10 грудня 1999 року №495 «Про погодження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) в КСП «Росія»» погоджено наведену схему.

Таким чином, середній розмір земельної частки (паю) для земель колишнього КСП «Росія» становить 3,98 га, доказів протилежного сторони суду не надали.

На підставі розпорядження Голопристанської РДА від 18 грудня 2014 року №498 «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3.» позивач розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 16,0000 га із земель колишнього КСП «Росія» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на контурі 60.

Проект розроблено на підставі заяви позивача від 18 лютого 2015 року, за якою площа земельної ділянки становить 16,0000 га (а.с. 55).

Земельна ділянка відноситься до сільськогосподарських угідь та є пасовищем, згідно з довідкою Держземагентства від 25.02.2015 року №34-28-0.2-648/2-15.

Держземагентство висновком щодо погодження документації із землеустрою від 10 березня 2015 року №28-28-0.3-853/2-15 не погодила проект землеустрою ОСОБА_3 з тих підстав, що розпорядженням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою стосовно земельної ділянки 3,98 га в контурі 63 (власноруч зазначено позивачем), а проект виготовлено на земельну ділянку 16,0000 га в контурі 60 (власноруч зазначено позивачем).

Правомірність дій відділу Держземагентства у Голопристанському районі Херсонської області щодо непогодження проекту землеустрою та наявність або відсутність підстав для повторного розгляду проекта землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність площею 16,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є предметом судового розгляду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч.1 ст.3 Земельного кодексу України).

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель (ч.2 ст.4 Земельного кодексу України).

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України).

На спірну земельну ділянку у контурі поля 60, наказом Головного управління Держземагентства у Херсонській області «Про надання громадянину ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою» від 24 грудня 2014 року №21-2060/18-14-СГ надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 18,0000 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району для випасання худоби (а.с. 31).

Таким чином, на земельну ділянку, яку позивач відобразила в заяві від 18 лютого 2015 року вже здійснюється розробка проекту землеустрою іншою особою - громадянином ОСОБА_4 на підставі наказу компетентного органу.

Землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональної організації території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (ст.181 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин (ч.1 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк (ч.7 ст.186-1 Земельного кодексу України).

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою (ч.2 ст. Закону України "Про землеустрій").

Підставою для прийняття рішення про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 стало те, що розпорядженням від 18 грудня 2014 року №498 «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3.» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою стосовно земельної ділянки 3,98 га (рілля) в контурі 63 (власноруч зазначено позивачем), а проект виготовлено на земельну ділянку 16,0000 га (пасовища) в контурі 60 (власноруч зазначено позивачем).

Факт невідповідності земельних ділянок за площею та за контурами підтверджується матеріалами справи, а наявність у спірної ділянки належним чином визначеного користувача підтверджується наказом Головного управління Держземагентства у Херсонській області «Про надання громадянину ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою» від 24 грудня 2014 року №21-2060/18-14-СГ доказів протилежного сторони суду не надали.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для повторного розгляду проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність площею 16,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки дії відповідача вчинені в порядок та спосіб передбачений законодавством.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року) «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права...».

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Броньовський проти Польщі» (Заява N 31443/96 §129,147) в п.129 зазначено, що «Поняття "майно", яке міститься в перший частині статті 1 Першого протоколу, має автономне значення, яке включає не лише право власності на матеріальні предмети (нерухомість) і не залежить від формальної кваліфікації в національному праві. Так само як права на матеріальні предмети, деякі інші права та інтереси, що являють собою майно (фонди), також можуть вважатися "майновими правами" і майном … для цілей цього положення. У будь-якому випадку, треба з'ясувати, чи свідчать обставини цієї справи, взяті в цілому, про те, що заявник мав право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Першого протоколу...» далі в п.147 суд наголошує «…згідно з принципом законності, чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні…».

В даному випадку помилкові дії позивача фактично можуть позбавити ОСОБА_4 можливості оформлення матеріалів для користування земельною ділянкою, що є недопустимим. До того ж доводи позивача покладені в основу позовних вимог не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 16 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до відділу Держземагентства у Голопристанському районі Херсонської області про визнання дій протиправними щодо не погодження проекту землеустрою та зобов'язання повторно розглянути проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність площею 16,0000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 21 квітня 2015 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 6.3.