Справа № 2а-1970/2063/12
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Справа № 9104/125049/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Гудима Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2012 року по справі за позовом Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «Козівський райагробуд» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

В С Т А Н О В И В :

Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Козівський райагробуд» в якому просило стягнути адміністративно-господарські санкції та пеню на загальну суму 11791,55 грн. за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2011 рік.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Тернопільське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які з використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. Згідно ч. 5 цієї статті, виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Згідно ст. 20 даного Закону підприємства, установи і організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інваліді адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Оскільки робоче місце призначене для інваліда не було зайняте інвалідом, відповідач повинен сплатити адміністративно-господарські санкції.

Відповідач не виконав свого обов'язку в тій частині, що самостійно не розрахував кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, і не забезпечив працевлаштування інвалідів. Посилання суду на те, що обов'язок працевлаштування інвалідів покладено на державну службу зайнятості є цілком безпідставним, оскільки ч. 2 ст. 19 Закону чітко передбачено, що обов'язок по працевлаштуванню покладено на роботодавців.

Відповідно до листа центру зайнятості від 13.03.2012р. № 200, відповідач подавав звіти про наявність вакансій для інвалідів протягом 2011 року, де вказував потребу в одному працівнику, а саме в січні - сторож, лютий-грудень - слюсар, проте зазначав у звітах, що оплата праці здійснюватиметься з мінімальною заробітною платою. Центром зайнятості, згідно вищевказаного листа, протягом 2011 року направлялись інваліди на роботу (корінці направлень додаються) у кількості 8 осіб, проте всі вони відмовились від запропонованої відповідачем вакансії по стану здоров'я та у зв'язку з транспортною недоступністю. В даному випадку центром зайнятості виконано всі вимоги законодавства по направленню інвалідів до відповідача. Апелянт вважає, що відповідачем не вжито достатніх заходів для працевлаштування інваліда, оскільки вакансія, що пропонувалась була з мінімальною заробітною платою, що зовсім не сприяло зацікавленості осіб з інвалідністю погодитись на такі умови праці, про що свідчить відмова восьми інвалідів від запропонованої роботи.

Також апелянт вважає, що відповідач не створив необхідних умов праці для інвалідів, оскільки останні відмовлялись від запропонованої роботи посилаючись на транспортну недоступність, маючи можливість прийняти на роботу інвалідів не здійснив їх працевлаштування, а тому повинен сплатити адміністративно-господарські санкції.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Постановляючи рішення суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно ст. 20 цього Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120% річних облікової ставки Національного банку України діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату штрафних санкцій підприємства (об'єднання), установи і організації проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів). У разі відсутності коштів штрафні санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно підприємства (об'єднання), установи і організації в порядку, передбаченому законом.

Судом першої інстанції з'ясовано, що відповідно до звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2011 рік середньооблікова чисельність працівників на підприємстві у звітному періоді складала 24 особи. Відповідно норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у звітному періоді повинен становити -1 особу. Згідно розрахунку заборгованості до Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2011 році середньорічна заробітна плата на товаристві з обмеженою відповідальні: «Козівський райагробуд» становить 11737,50 грн. Також підприємству нарахована пеня за порушення термінів сплати санкцій за 23 дні в розмірі 54,05 грн.

Також суд вірно зазначив, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інвалідам, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні з умовою про виконання роботи вдома.

Відповідно абз. 4 п. 2 ст. 19 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено право державної служби зайнятості направляти для працевлаштування на підприємства, в установи, організації всіх форм власності, при наявності там вільних робочих місць (вакантних посад), інвалідів звертаються до служби зайнятості, відповідно до рівня їх освіти і професійної підготовки та рекомендацій МСЕК, наявних у них кваліфікації та знань та з урахуванням їх побажань.

Також судом з'ясовано, що відповідно до листа Козівського районного центру зайнятості №200 від 13.03.2012 року, відповідачем щомісячно у 2011 році подавалися звіти форми 3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування інваліда. Центром зайнятості протягом 2011 року направлялись інваліди на роботу у кількості 8 осіб, проте усі вони відмовились від запропонованої відповідачем вакансії по стану здоров'я та у зв'язку з транспортною недоступністю. Відмови зі сторони роботодавця у працевлаштуванні інвалідів не було. Відповідач щомісячно інформував центр зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для інвалідів. Козівським районним центром зайнятості протягом 2011 року направлялися для працевлаштування до відповідача інваліди, які відмовилися від працевлаштування.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність застосування адміністративно-господарських санкцій до відповідача, а тому підставно відмовив в задоволенні позову.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Тернопільського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2012 року у справі № 2а-1970/2063/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Л.Я. Гудим