Справа № 569/1055/14-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. м. Київ К/800/50784/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області, в якому просив: визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Рівне щодо утримання з його пенсії 4 545 грн 10 коп. незаконними, повернути йому утриману з його пенсії суму грошових коштів в сумі 552 грн 00коп. та стягнути моральну шкоду в сумі 10 000 грн. 00 коп.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року, позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Рівне щодо утримання із пенсії позивача 4 545 грн 10 коп.; постановлено повернути позивачу 552 грн утриманих Управлінням пенсійного фонду України в м. Рівне в рахунок переплати пенсії; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів в частині задоволення позову, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги в межах вимог частини 2 статті 220 КАС України, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що згідно Закону України «Про державну службу» позивачу призначено пенсію за віком.

Листом № 5487/04.04. від 18 листопада 2013 року за підписом начальника Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області Управління з координації та контролю за виплатою пенсії УПФ в м. Рівне повідомлено позивача про те, що у нього виникла переплата пенсії з 01 вересня 2002 року по 30 листопада 2013 року в сумі 4 545 грн 10 коп. та надано вказівку щодо розгляду даного питання та вжиття заходів.

Факт переплати до пенсії за період з 01 вересня 2002 року по 30 листопада 2013 року встановлено тільки з направленням листа із ГУ ПФУ в Рівненській області до УПФ в м. Рівне.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов в частині визнання дій неправомірними, зобов'язання повернути кошти в сумі 552 грн. 00 коп., суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з висновками судів в цій частині та вважає їх передчасними, виходячи з такого.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV, згідно з частиною 1 якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Вказану норму слід розуміти так, що судове рішення є законним, якщо воно ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права, порушення яких є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом вищої інстанції. Це випливає з конституційного принципу законності (пункт 1 частини третьої статті 129 Конституції України, стаття 9 КАС України). При цьому законність необхідно трактувати не суто формально - як дотримання вимог закону, а у ширшому значенні - у світлі верховенства права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Отже, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

Судам слід мати на увазі, що під час розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до пп. 4 ст. 7 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з'ясування всіх обставин у справі, який зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до витребування доказів.

Між тим, розглядаючи спір, суди обох інстанцій надали оцінку оскаржуваному рішенню за його відсутністю в матеріалах справи, що є порушенням вказаних норм процесуального права.

За таких обставин, неповнота у встановленні фактичних обставин справи не дає можливості суду касаційної інстанції визначитись в правильності правової позиції оцінки позовних вимог, проведеної судами попередніх інстанцій.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суди мають врахувати недоліки, на які вказав суд касаційної інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року в частині задоволення позову про визнання протиправними дій Управління пенсійного фонду України в м. Рівне щодо утримання із пенсії ОСОБА_4 4 545 грн 10 коп., повернення ОСОБА_4 552 грн утриманих Управлінням пенсійного фонду України в м. Рівне в рахунок переплати пенсії скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 квітня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: