Справа № 813/2670/14
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року № 813/2670/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дем'яновського Г.С.,

при секретарі Гавірко О.О.

з участю представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов..

ВСТАНОВИВ:

Адміністративні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись з позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов. В судовому засіданні представник позивачів зменшив позовні вимоги і сформулював їх наступним чином :

-визнати протиправними та скасувати повністю постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16 вересня 2013 року про стягнення з боржників виконавчого збору : №39530993, №39531028, №39531076.

-визнати протиправними та скасувати повністю постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16 вересня 2013 року про стягнення з боржників витрат , пов»язаних з проведенням виконавчих дій : №39530993, №39531028, №39531076.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився , хоча був належним чином попереджений про день розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивачів , оцінивши наявні в матеріалах справи докази , суд приходить до наступних висновків.

Позивачі грунтують позовні вимоги тим ,що 19.09.2013р. під час підписання ними мирової угоди про виконання зобов язань за виконавчим листом №2-1648/2010, виданого 06.12.2012 року Шевченківським районним судом, ним стало відомо про відкриті виконавчі провадження №39530993, N239531028 , N939531076 на підставі постанов старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчук В.І.

В той же ж день ними було подано в Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції заяву про відкладення виконавчих дій, оскільки ними не було отримано постанов про відкриття виконавчого провадження, а відтак не було відомо про такі виконавчі провадження, та відповідно вони були позбавленими можливості виконання рішення суду в добровільному порядку, в строки визначені державним виконавцем. Як тільки вони дізнались про відкриття виконавчих проваджень , ними було укладено смирову угоду із стягувачем , тобто добровільно виконано стягнення. Листом від 23.09.2013р. №20563, начальником Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції позивачів було повідомлено про відмову у задоволені вказаного звернення.

18.03.2014р. після ознайомлення представника позивачів із матеріалами виконавчих проваджень №39530993, N939531028 та N939531076 позивачам стало відомо про наявність винесених 16.09.2013р. старшим державним виконавцем Меленчук В.І щодо кожного з них постанов про стягнення з боржників виконавчого збору та постанов про стягнення з боржників витрат пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Законом та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. б Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Приписами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що була чинною на момент відкриття виконавчих проваджень, встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до бідомсі сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження))). Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

На виконання Закону України «Про виконавче провадження» наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 затверджено Інструкцію про проведення виконавчих дій, п. 4.1. якої передбачено, що постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець. відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

З аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору має виноситися лише після закінчення строку, встановленого для добровільного виконання рішення суду, при встановленні обставин, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано, та за умови направлення боржникові копії постанови про відкриття виконавчого провадження у порядку, передбаченому законодавством. Позивачі вказують ,що ними не було вчасно одержано постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно вони були позбавлені прав наданих Законом України «Про виконавче провадження» та не мали змоги виконати рішення суду в добровільному порядку.

Тому позивачі вважають , що бездіяльність старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Меленчук В.і. щодо невинесення постанов про відкладання провадження виконавчих дій є незаконною.

Окрім того, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003., витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово /,хоча зазначена постанова була прийнятою 26.12.2003, норма cm. 28 Закону України «Про виконавче провадження» є аналогічною нормі cm. 46 згадуваного Закону, в редакції, що була чинною на момент прийняття цитованої постанови Пленуму Верховного суду України).В даному випадку рішення суду було виконано добровільно в зв'язку із укладенням сторонами виконавчого провадження мирової угоди, при цьому виконавцем не здійснювалися заходи з його примусового виконання.

Позивачі зазначають ,що оскільки їм не було до 19.09.2013 року відомо про відкриття виконавчого провадження і не було відомо про встановлені строки добровільного виконання рішення суду , то відповідачем безпідставно було винесено постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

В своїх запереченнях відповідач зазначив , що в позовній заяві ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.09.2013 року та постанови про стягнення з боржника витрат пов'язаних з проведенням виконавчих дій від 16.09.2013 року винесених по ВП № 39530993,39531028,39531076.

Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції з вищезазначеними позовними вимогами незгідний з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону;

У Галицькому відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на примусовому виконанні перебувають виконавчі провадження № 239531076, №39531028, №39530993 з примусового виконання виконавчого листа №2- 1648/2010 виданого 06.12.2012 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість 93539,19 доларів США, 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

По даних виконавчих провадженнях були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі заяв стягувача ПАТ «Фольксбанк» від 23.07.2014 року, які поступили у Відділ 23.08.2013 року.

На примусове виконання вищенаведеного виконавчого документа державним виконавцем вжито наступних заходів.

02.09.2013 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду. Копія постанови скерована боржнику для виконання на адресу зазначену у виконавчому документі, шо підтверджується квитанцією Укрпошти про відправлення поштового відправлення.

Згідно ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Отже, боржник був повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк для самостійного виконання встановлений ч.2 ст 25 ЗУ «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від суми, що підлягає стягненню.

16.09.2013 року державним виконавцем по даних виконавчих провадженнях винесено постанову про стягнення з боржників виконавчого збору та постанову про стягнення з боржників витрат пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

19.09.2013 року у Відділ поступила заява боржників про відкладення провадження виконавчих дій. 23.09.2013 року. Відділом скеровано відповідь на заяву боржників ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відмову у задоволенні заяви про відкладення провадження виконавчих дій, у зв'язку із тим, що у матеріалах виконавчого провадження є підтвердження про своєчасне скерування божникам постанови про відкриття виконавчого провадження.

20.09.2013 року у Відділ поступила заява ПАТ «ФольксБанк», якою стягувач направив Відділу укладену мирову угоду від 19.09.2013 року для подальшої передачі до суду за місцем виконання рішення для визнання.

23.09.2013 року державним виконавцем скеровано у Галицький районний суд м. Львова для визнання мирову угоду про виконання зобов'язань за виконавчим листом № 2-1648/2010 виданого 06.12.2012 року Шевченківським районним судом м. Львова та закінчення виконавчих проваджень №39530993, №39531028, №39531076.

11.10.2013 року у Відділ поступила ухвала Галицького районного суд м. Львова про визнання мирової угоди від 19.09.2013 року між ПАТ «Фольксбанк» та боржниками.

16.10.2013 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тому відповідач зазначає ,що державним виконавцем чітко виконано вимоги норм Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про законність оскаржуваних дій та відсутність будь-яких обставин для визнання їх протиправними та скасування.

18.03.2014 року у Відділ звернувся представник боржників із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, якому були надані для ознайомлення матеріали виконавчого провадження №39530993, №39531028, №39531076.

На даний час постанови державного виконавця про стягнення з боржників виконавчого збору від 16.09.2013 року та постанови про стягнення з боржників витрат пов'язаних з проведенням виконавчих дій від 16.09.2013 року винесених по ВП № 39530993, 39531028, 39531076 виділені в окремі виконавчі провадження і державним виконавцем вчиняються виконавчі дії щодо їх виконання Тому відповідач просить в позові відмовити.

Суд також приходить до наступних висновків.

23.08.2013 року Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції отримано від «ФОЛЬКСБАНК « заяву про відкриття виконавчого провадження з виконавчого листа № 2-1648/2010 , виданого 06.12.2012 року Галицьким районним судом м.Львова про солідарне стягнення з відповідачів 93539,19 долларів США . 02.09.2013 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження в якій надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відомості сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідач зазначив у запереченнях , що відповідно до квитанції про направлення поштового відправлення ОСОБА_4 / одному з боржників/ ,було направлено постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак відповідач не надав свідчення про отримання позивачами вказаних постанов , а ,відповідно, про обізнаність строків ,наданих позивачам для добровільного виконання зобов»язання. Про наведене зазначено в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 року по справі № 7524/14/876/. Тому суд приходить до висновку ,що доведено лише те, що про постанови про відкриття виконавчого провадження позивачам стало відомо лише 19.09.2013 року під час укладення мирової угоди і тому з цього дня можна рахувати строк добровільного виконання , однак вже 20.09.2013 року відповідачу поступила заява ПАТ «ФольксБанк», якою стягувач направив Відділу укладену мирову угоду від 19.09.2013 року для подальшої передачі до суду за місцем виконання рішення для визнання.

23.09.2014 року державним виконавцем скеровано у Галицький районний суд м. Львова для визнання мирову угоду про виконання зобов'язань за виконавчим листом № 2-1648/2010 виданого 06.12.2012 року Шевченківським районним судом м. Львова та закінчення виконавчих проваджень №39530993, №39531028, №39531076. Означена дія свідчить про те ,що відповідач визнав добровільне виконання зобов»язань.

11.10.2014 року у Відділ поступила ухвала Галицького районного суд м. Львова про визнання мирової угоди від 19.09.2013 року між ПАТ «Фольксбанк» та боржниками.

16.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тому суд вважає безпідставними обґрунтування відповіді відповідача від 23 вересня 2013 року № 20563 на звернення позивачів про відкладення виконавчих дій , оскільки з тексту мирової угоди вбачалось ,що сторони прийшли до примирення і означена мирова угода потребує лише визнання судом , що і було ухвалено Ухвалою Галицького районного суду від 03.10.2013року.

Як вбачається з частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 46 Закону, в разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.

Крім того, згідно з пунктом 4.16.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5 ( z0865-99 ), зареєстрованої в Мін'юсті України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158, постанова про стягнення виконавчого збору, зокрема, виноситься після завершення добровільного строку та встановлення, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано.

В даному випадку позивачами добровільно виконано постанову суду шляхом вчасного укладення мирової угоди на підставі якої стягував відмовився від примусового стягнення боргу .Оскільки строки добровільного виконання постанови не були у встановленому порядку доведені до позивачів ,то виконавчий збір та витрати щодо виконання рішення стягненню не підлягають.

Частина 2 статті 19 Конституції України закріпила обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи.

Враховуючи все вищенаведене суд приходить до висновку ,що адміністративний позов слід задовольнити повністю, визнати протиправними та скасувати повністю постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16 вересня 2013 року про стягнення з боржників виконавчого збору : №39530993, №39531028, №39531076,та визнати протиправними та скасувати повністю постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16 вересня 2013 року про стягнення з боржників витрат , пов»язаних з проведенням виконавчих дій : №39530993, №39531028, №39531076.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ,ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати в сумі 376 грн.61 коп.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7, 14, 23, 86, 94, 99, 100, 128, 158, 159, 160, 161, 163, 162, 167,181 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати повністю постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16 вересня 2013 року про стягнення з боржників виконавчого збору : №39530993, №39531028, №39531076.

Визнати протиправними та скасувати повністю постанови Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16 вересня 2013 року про стягнення з боржників витрат , пов»язаних з проведенням виконавчих дій : №39530993, №39531028, №39531076.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ,ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати в сумі 376 грн.61 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України та набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України

Суддя Дем'яновський Г.С.