Справа № 2а-10798/12/1370
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

судового засідання

21 квітня 2015 року 2а-10798/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дем`яновського Г.С.

при секретарі Гавірко О.О.,

за участю:

позивача -він же стягувач- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові подання начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа №2а-10798/12/170 виданого 27.03.2014 р,-

Встановив:

У поданнні від 23.03.2015 року №09.01-45/427/ВЗ-2911, яке поступило 07.04.2015 року , заявник посилається на те, що у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестака Олега Володимировича перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист № 2а-10798/12/1370 виданий 27.03.2014 Львівським окружним адміністративним судом, відповідно до якого, суд зобов'язав ГУПФУ у Львівській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 з, врахуванням до неї доплати за роботу у нічний час з моменту призначення пенсії з 01.05.2008 р.

Як свідчать матеріали справи, 12.08.2014р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою надано боржнику строк для самостійного виконання рішення до 19.08.2014р.

Згідно з повідомлення управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФУ у Львівській області встановлено, що на виконання судового рішення, боржником 21.11.2014р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2, доплата в результаті перерахунку становить 2235,60 грн.

Однак, виплата донарахованої суми буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи наявність передбачених законом обставин, які об'єктивно ускладнюють подальше виконання рішення суду та з метою забезпечення в подальшому повного, своєчасного і неупередженого виконання рішення суду, заявник вважає, що необхідно встановити подальший спосіб і порядок виконання рішення суду.

Заявник вказує ,що згідно частини першої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Заявник посилається на те, що в даному випадку, судове рішення у справі, пов'язаній із соціальною виплатою, носить зобов'язальний характер щодо проведення такої виплати , що унеможливлює його виконання без зміни його способу.

Заявник стверджує, що виконання даного судового рішення можливе шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Зокрема, заявник просить змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа №2а-10798/12/1370 виданого 27.03.2014 Львівським окружним адміністративним судом про: «Зобов'язати ГУПФУ у Львівській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 з врахуванням до неї доплати за роботу у нічний час з моменту призначення пенсії з 01.05.2008 р.» на «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_2 2235,60 грн. донарахованої пенсії».

В судове засідання представник заявника не з»явився ,хоча був попереджений про день і час розгляду заяви..

Стягувач за виконавчим листом ОСОБА_2проти задоволення заяви заперечував.

При винесенні даної ухвали, суд виходив також і з тих обставин, що відповідно до вимог п. 2, 3 ст. 14 КАС України, передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.1 ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі.

Суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Таким чином, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому змісту самого рішення. При цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів таких обставин.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, суд не повинен змінювати зміст судового рішення та спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Так, згідно із положеннями п.2 ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови та наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача судом, є обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які він задовольнив.

За таких обставин головний державний виконавець фактично просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а фактично ,судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів. В адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст.ст.198, 223 КАС України).

Тож, оскільки повноваженнями зміни та скасування судового рішення першої інстанції наділені апеляційний та касаційний суди, така вимога могла бути заявлена в апеляційній та/або касаційній скарзі, тому заявлення ж її в поданні головним державним виконавцем є безпідставним й виходить за межі змісту ст.263 КАС України.

Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 13.06.2013 №846/12/13-13 звернув увагу суддів на те, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Також, у вказаному листі зазначено, що зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Така заміна можлива лише у разі виконання боржником зобов'язальної частини рішення про нарахування соціальних виплат. При цьому суд повинен виходити з розміру заборгованості боржника перед стягувачем, що виникла під час виконання судового рішення.

Разом з тим, Вищий адміністративний суд України інформаційним листом від 11.02.2014 року №173/11/14-14, у зв'язку із змінами в чинному законодавстві відкликав свій інформаційний лист від 13.06.2013 року №846/12/13-13.

З огляду на викладені правові норми та зазначені обставини справи, суд вважає, що задоволення подання начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Цабака В.Я. та головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестака Олега Володимировича про зміну способу і порядку виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної його частини, що є недопустимим.

Враховуючи наведене, зважаючи на фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність встановлених законом підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення, шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат, а тому надане державним виконавцем подання про зміну способу та порядку виконання рішення суду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Цабака В.Я., головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Шестака Олега Володимировича про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа №2а-10798/12/170 ,виданого 27.03.2014 р Львівським окружним адміністративним судом на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2013 року в адміністративній справі №2а-10798/12/1370 за позовом ОСОБА_2 до Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області, в.о. начальника фінансового сектору Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області .Головного управління МВС України у Львівській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ,третьої особи ОСОБА_4 про визнання дій та бездіяльності протиправними ,зобов»язання вчинити дії -відмовити повністю.

Ухвала Львівського окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України

Суддя Дем'яновський Г.С.