Справа № 822/1286/15
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1286/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року 11:05м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук А.М.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент), в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на переоформлення автомобіля ZAZ 110206, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 на ОСОБА_3 та зобов'язати відповідача надати дозвіл позивачу на переоформлення автомобіля ZAZ 110206, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 на своє ім'я.

В обґрунтування позову зазначає, що його батька ОСОБА_4, як інваліда першої групи було забезпечено вказаним автомобілем.

Вказує на те, що після смерті батька позивач письмово звернувся до відповідача з заявою про переоформлення автомобіля на своє ім'я.

01.10.2014 року отримав відмову з посиланням на те, що позивач не був зареєстрований за місцем проживання інваліда.

На думку позивача, факт постійного проживання за адресою інваліда, що підтверджується рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року є беззаперечним, тому відмітка про реєстрацію місця проживання у паспорті не є визначальною обставиною для можливості вирішення питання на його користь.

11 лютого 2015 року знову звернувся до відповідача із письмовою заявою, однак 23.02.2015 року знову було відмовлено у зв'язку з тим, що факт проживання однією сім'єю сам по собі ще не породжує факту безперешкодного переоформлення автомобіля, а тому просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що у разі врахування судом наданих доказів, Департамент не буде заперечувати проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 як інвалід першої групи був забезпечений автомобілем ZAZ 110206, 2005 року випуску. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Листом відповідача №04/03-11839 від 01.10.2014 року у відповідь на заяву ОСОБА_3 роз'яснено, що у Департаменту відсутні підстави для надання дозволу на переоформлення вказаного автомобіля на його ім'я, оскільки на день смерті батька позивач не був з ним зареєстрованим.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року встановлено факт що ОСОБА_3 проживав однією сім'єю з ОСОБА_4 по день смерті.

11 лютого 2015 року позивач повторно звернувся до відповідача із письмовою заявою щодо переоформлення автомобіля, однак 23.02.2015 року знову було відмовлено у зв'язку з тим, що факт проживання однією сім'єю сам по собі ще не породжує факту безперешкодного переоформлення автомобіля.

Суд вважає, що відмова відповідача у задоволенні звернення позивача є обґрунтованою зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991 року, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року, передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Таким чином, законодавець, визначаючи однією із умов наявність реєстрації на час смерті інваліда за місцем його проживання, переслідував насамперед мету виключити можливість зловживання правом на перереєстрацію автомобіля.

У той же час ані Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", ані Порядок забезпечення інвалідів автомобілями не регулюють питання щодо можливості викупу, перереєстрації або залишення автомобіля іншому члену сім'ї померлого інваліда, якщо такий не був зареєстрований за місцем його проживання.

Суд також критично оцінює посилання представника позивача на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2015 року, яким встановлено факт проживання однією сім'єю, оскільки встановлено факт проживання, а не реєстрацію як це передбачено Порядком забезпечення інвалідів автомобілями.

У зв'язку з цим, суд не може зобов'язувати суб'єкта владних повноважень вчиняти дії, які прямо не передбачені вимогами закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій доведена, останній діяв в межах повноважень та спосіб передбачений Конституцією та законами України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 19 Конституції України, 71, 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24 квітня 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя А.М. Ковальчук