Справа № 804/7446/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/7446/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2015 року

справа № 804/7446/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з’явився

відповідача: - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2014 року

у справі № 804/7446/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП Сервістрейд»

до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП Сервістрейд» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання як податкової звітності декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВІП Сервістрейд» за березень 2014 року; зобов'язати відповідача прийняти податкову декларацію ТОВ «ВІП Сервістрейд» з податку на додану вартість за березень 2014 року як податкову звітність з 22.04.2014; зобов'язати відповідача відобразити показники податкової декларації ТОВ «ВІП Сервістрейд» за березень 2014 року в картці особового рахунку з ПДВ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2014 року заповнена у повній відповідності до Податкового кодексу України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, а місцезнаходження позивача, вказане у податковій декларації, відповідає місцезнаходженню, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2014 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо невизнання як податкової звітності декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВІП Сервістрейд» за березень 2014 року. Зобов'язано відповідача прийняти податкову декларацію ТОВ «ВІП Сервістрейд» з податку на додану вартість за період березень 2014 року з додатками датою її фактичного отримання, а саме: 22.04.2014. Зобов'язано відповідача відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «ВІП Сервістрейд» з податку на додану вартість за період березень 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «ВІП Сервістрейд».

Представники сторін у судове засідання не з’явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Положеннями п.п.49.2, 49.1 ст.49 ПК України передбачено обов’язок платника податків за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

При цьому, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 22.04.2014 позивачем на адресу відповідача подано податкову декларації з податку на додану вартість за березень 2014 року з додатками, яка отримана відповідачем 22.04.2014, про що свідчить відмітка (штамп) податкового органу.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про неправомірність дій відповідача.

Відповідно до п. 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Пунктом 48.1 ст. 48 ПК України визначено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями п.46.5 ст. 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Відповідно до вимог пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У відповідності до пп.49.11.1 п.49.11 ст.49 ПК України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Пункт 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обов'язкових реквізитів до податкової декларації, зокрема, це:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності)

Матеріалами справи підтверджено, що податкова декларації з податку на додану вартість позивача за березень 2014 року містить всі передбачені діючим законодавством обов’язкові реквізити, підписана відповідною посадовою особою, скріплена печаткою та усі обов’язкові графи декларації заповнені згідно вимог Податкового кодексу України.

Посилання відповідача на недостовірність зазначення обов’язкового реквізиту податкової декларації – місцезнаходження платника податку не приймається колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців

За визначенням, що міститься в ст.1 Закону України №755-IV від 15.05.2003 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними (ч.2 ст.18 Закону №755-IV).

З огляду на викладене, в поданій податковому органу податковій декларації за березень 2014 року податкова адреса платника податку – ТОВ «ВІП Сервістрейд» зазначена у відповідності з визначеним в установленому порядку його місцезнаходженням, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, а відтак податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2014 року заповнена позивачем у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України та є податковою звітністю в розумінні чинного законодавства України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність порушень позивачем п.48.3 ст.43 ПК України і, як наслідок, неправомірну відмову податковим органом у прийнятті податкової декларації.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо зобов’язання відповідача прийняти податкову декларацію позивача за березень 2014 року з додатками датою її фактичного отримання, тобто 22.04.2014, через те, що протиправним рішенням відповідача від 23.04.2014 позивача позбавлено можливості вчасно виконати свій обов'язок щодо подання податкової звітності з податку на додану вартість, а також враховуючи положення п.49.13 ст.49 ПК України, згідно яким у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2014 року у справі № 804/7446/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко