Справа № 804/1561/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2015 р. Справа № 804/1561/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №21»» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості, -
20.01.2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області (далі Лівобережна ОДПІ м.Дніпропетровська) до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №21»» Дніпропетровської міської ради (далі КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №21»» ДМР), в якому просить стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №21»» ДМР, на користь бюджету заборгованість по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 375582,36 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість відповідача по платежам перед бюджетом по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 375582,36 грн. виникла внаслідок несплати підприємством самостійно визначеного єдиного внеску, яка по теперішній час не погашена відповідачем у добровільному порядку у встановлений законодавством термін, тому підлягає примусовому стягненню в судовому порядку.
Ухвалою суду від 23.01.15р. відкрито провадження у адміністративній справі №804/1561/15 та призначено її до розгляду на 06.02.15р.
Позивачем надіслано на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі його участі та про підтримку позовних вимог.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання суду, в засідання суду не з'явився, причин неприбуття не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки (ч.2 ст. 49 КАС України).
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 цього Кодексу).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне розглянути дану справу у письмовому проваджені на підставі наявних у ній доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:
Відповідно до чинного законодавства відповідач є платником податків, зборів (обов'язкових платежів) і перебуває на податковому обліку в Лівобережній ОДПІ м.Дніпропетровська.
Як вбачається з матеріалів справи, підприємство подало до контролюючого органу звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування:
Також на особовому рахунку платника наявний залишок несплаченої пені в розмірі 599,51 грн.
У відповідності до вищенаведених нормативно-правових актів на відповідача покладено обов'язки по нарахуванню, обчисленню і сплати в установлені строки та в повному обсязі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Так, зокрема, в п.4.1 наведеної Інструкції встановлено, що підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання проводять щомісячне нарахування єдиного внеску на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводяться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу).
Єдиний внесок нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати. Нарахований за відповідний базовий звітний календарний місяць єдиний внесок сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховується єдиний внесок .
Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VІ).
Згідно ч.8 ст.9 вказаного Закону платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).
Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.
Несвоєчасно не нарахована або не сплачена сума єдиного внеску вважається боргом (недоїмкою).
Згідно ч.12 ст.9 цього Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).
Судом встановлено, що самостійно відповідач у встановлений строк суму єдиного внеску не оплатив, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 375582,36 грн. Докази добровільного погашення заборгованості відповідачем за спірний період у справі відсутні.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої сум грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.
Згідно п. 59.9 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
У відповідності до приписі п.60.6 ст.60 Податкового кодексу України на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.
Позивачем у відповідності до ст. 59 ПК України винесено податкові вимоги №Ю-4157-25 від 05.11.2014р., №Ю-4157-25 від 02.10.2014р., №Ю-4157-25 від 01.09.2014р., №Ю-4157-25 від 05.08.2014р., докази вручення яких відповідачу наявні у справі.
У зв'язку з тим, що відповідач не відреагував на вищезазначені податкові вимоги та не погасив заборгованість, інші вимоги податковим податковим органом не формувались.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Від-так, оскільки правомірність заявлених позовних вимог позивачем доведено документально, докази погашення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за спірний період в сумі 375582,36 грн. не подані, то позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.2, 8-12, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №21»» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості - задоволити повністю.
Стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №21»» ДМР, на користь бюджету заборгованість по єдиному соціальному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 375582,36 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук