Справа № 826/8496/13-а
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2015 р. м. Київ К/800/59790/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.
за участю секретаряГончар Н.О.
та представників сторін: від позивача не з'явився
від відповідачаРесьян М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова будівельна група «Україна»
на постановуОкружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2013
та ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013
у справі № 826/8496/13-а
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова будівельна група «Україна»
доДержавної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Державної податкової служби
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова будівельна група «Україна» звернулось до суду з позовом Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 11.01.2013 №№ , .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що:

- відповідачем проведена позапланова невиїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Гамма Білд Компані» за період серпень, вересень, листопад 2011 року, за результатами якої складено акт №6045/22-222-36688562 від 24.12.2012;

- названим актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток на суму 498 357 грн., п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на суму 433 353 грн. та ч.1, ч.5 ст.203, ч.2 ст.215, ч.1 ст.216, ст.228, ст.626, ст.629, ст.650, ст.655, ст.658, ст.662 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених позивачем з ТОВ «Гамма Білд Компані»;

- на підставі вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято:

1) податкове повідомлення-рішення від 11.01.2013 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 433 353,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 108 338,00 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення від 11.01.2013 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 498 357,00 грн.;

- за результатами адміністративного оскарження, податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга платника - без задоволення.

З врахуванням висновків акта № 21/22-3/37721207 від 03.03.2012 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ГАММА БІЛД КОМПАНІ», відповідач дійшов висновку, що контрагент позивача має ознаки фіктивності, а всі правочини (договори), укладені між позивачем та таким контрагентом є нікчемними та такими, що вчиненні без мети настання реальних наслідків, отже, не створюють інших юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю, а виписані зазначеними контрагентами первинні бухгалтерські документи, не можуть бути прийняті до уваги, як документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій. Фінансово-господарська діяльність ТОВ «ГАММІ БІЛД КОМПАНІ» щодо взаємовідносин з ТОВ «Інжинірингова будівельна компанія «Україна» за серпень, вересень та листопад 2011 року здійснювалась поза межами правового поля, що в свою чергу свідчить про ненабуття належним чином цивільної правоздатності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що позивачем не було у повній мірі дотримано вимоги щодо документального підтвердження спірних сум податкового кредиту та валових витрат, а, отже, і правомірності відображення їх у податковій звітності.

Суд касаційної інстанції вважає висновки суду першої та апеляційної інстанцій передчасними, як такими, що зроблені без всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем (як субпідрядником) та Концерном «Донецькоблагробуд» (як генпідрядчиком) укладено договір підряду № 2011/27 від 15.04.2011 на виконання комплексу робіт по об'єкту «Комплексний проект будівництва тренувальної бази з одним стадіоном на території Великоанадольського лісового коледжу» з освітлення футбольного поля, встановлення огородження поля, зовнішнього освітлення і огородження спортивної бази з профнастилу та пусконалагодження освітлення футбольного поля. Також, між вказаними сторонами був укладений договір підряду № 2011/03-09 від 23.05.2011 на виконання робіт та послуг з постачання обладнання, монтажу систем безпеки та слабострумних мереж на об'єкті «Реконструкція стадіону комплексно-спортивної бази ЛДУФК» на вул. Черемшини, 17 у м. Львові.

Крім того, судами встановлено, що між позивачем та ТОВ «ГАММА БІЛД КОМПАНІ» був укладений договір купівлі-продажу №25/11 від 19.08.2011 обладнання для освітлення, відповідно до наданих покупцем замовлень. Також, між позивачем (як замовником) та ТОВ «ГАММА БІЛД КОМПАНІ» (як виконавцем) укладено договір № 63/11 від 03.10.2011 на виконання робіт по встановленню щогл, прожекторів та шаф для освітлення поля та зовнішнього освітлення спорт бази та території Великоанадольського лісового коледжу згідно специфікації.

Оскільки згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов'язкова ознака господарської операції) кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

З огляду на наведені приписи податкового законодавства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що податкова накладна від 01.11.2011 №2 не оформлена належним чином, оскільки відсутні реквізити посад та ініціали посадових осіб, які їх підписували, печатки.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сама наявність або відсутність первинних документів, а також помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

За результатами судового розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не було у повній мірі дотримано вимоги щодо документального підтвердження спірних сум податкового кредиту та валових витрат, а, отже, і правомірності відображення їх у податковій звітності.

Однак, колегія суддів касаційної інстанції не може вважати вказаний висновок обґрунтованим, оскільки не вбачає, що він був зроблений на підставі дослідження та аналізу вже наявних в матеріалах справи первинних документів.

Крім того, з оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судами попередніх інстанцій було досліджено фактичні обставини справи щодо правомірності формування позивачем даних податкового обліку за результатами здійснення господарських операцій на підставі договору купівлі-продажу №25/11 від 19.08.2011, укладеного між позивачем та ТОВ «ГАММА БІЛД КОМПАНІ».

З метою встановлення факту здійснення господарської операції та формування суми податкового кредиту судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

З огляду на викладене, з метою реалізації принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, судам слід з'ясувати характер та зміст спірних операцій, дослідити усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, і на підставі цього зробити вмотивований висновок про те, чи відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій та зміни у їх майновому стані, як обов'язкова ознака господарської операції.

Вищевказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

З огляду на неповноту встановлення судами усіх обставин справи, що входять до предмету доказування, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги вищевикладене, встановити повно і правильно фактичні обставини відповідно до заявлених позовних вимог та предмету доказування у справі та, в залежності від встановленого й у відповідності до норм матеріального та процесуального права, вирішити даний спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 160, 221, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Допустити заміну відповідача (Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва Державної податкової служби) його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова будівельна група «Україна» задовольнити частково.

3. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2013 у даній справі скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіВ.В. Кошіль
О.А. Моторний