Справа № 826/353/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/353/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська Н.А. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, справу за апеляційною скаргою позивача - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року позивач - ОСОБА_3 подав адміністративний позов до суду першої інстанції у якому просив:

- визнати протиправною відмову Державної архітектурно-будівельної інспекції України в повному задоволенні запиту ОСОБА_3 від 10 листопада 2014 року;

- зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України задовольнити запит ОСОБА_3 від 10 листопада 2014 року в повному обсязі;

- судові витрати покласти на відповідача.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Позивач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2014 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до відповідача - Державної архітектурно будівельної інспекції із запитом, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», у якому просив надати:

інформацію про організацію, яка здійснювала будівництво бази відпочинку за адресою АДРЕСА_1 (декларація про початок використання будівельних робіт - ІУ 87 та декларація про готовність об'єкта експлуатації ІУ 60) та надати належним чином завірені копії;

надати інформацію про організацію, яка здійснювала технічний нагляд за будівництвом бази відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 та надати належним чином завірені копії;

надати належним чином завірені копії всієї проектно-дозвільної документації бази відпочинку, яка розташована: АДРЕСА_1;

надати перелік усіх наданих гр. ОСОБА_4 (зареєстрована в АДРЕСА_2) державних актів та їх копій (серія, номер, дата видачі та цільове призначення) та загальну площу земельних ділянок на яких розташована база відпочинку.

17 листопада 2014 року Листом №40-19-5907 у відповідь на вищезазначений Запит, позивачу було надано інформацію про дані внесені до єдиного реєстру по об'єкту «Будівництво бази відпочинку в АДРЕСА_1».

Вважаючи таку відповідь неповною, позивач звернувся до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України із Запитом від 29 листопада 2014 року, в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

05 грудня 2015 року Листом 8/17-891-14 Департамент державних програм та розвитку житлового будівництва Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України повідомили позивачу, що питання, порушені у Запиті від 29 листопада 2014 року, належать до компетенції Держархбудінспекції України, тому зазначений запит надіслано для розгляду та надання відповіді.

Вважаючи свої законні права та інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду першої інстанції.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України від 17.02.2011р. №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

В пункті 4 Порядку ведення єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011р. №92 закріплено, що формування та внесення даних до єдиного реєстру покладаються на уповноважених наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України її посадових осіб та посадових осіб її територіальних органів.

Відповідно до п. 7 вищезазначеного Порядку, підставою для внесення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України відомостей до єдиного реєстру є отримання нею повідомлення про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, реєстрація декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, видача дозволу на виконання будівельних робіт, видача сертифіката, повернення на доопрацювання декларацій та надання відмови у видачі дозволів чи сертифікатів.

Згідно пункту 8 Порядку №92 у Єдиний реєстр вносяться відомості про:

а) назву, дату та номер повідомлення, декларації, дозволу, сертифіката, повернення на доопрацювання декларацій та надання відмови у видачі дозволів чи сертифікатів;

б) найменування та адресу об'єкта будівництва;

в) замовника:

для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження та код згідно з ЄДРПОУ, номер телефону;

для фізичних осіб - прізвище, ім'я та по батькові, серія і номер паспорта, місце проживання;

г) Державну архітектурно-будівельну інспекцію України або її територіальний орган, які внесли відповідні дані до єдиного реєстру;

ґ) підрядну, проектну організацію (за наявності) (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ, серія та номер ліцензії (за наявності));

д) авторський і технічний нагляд (прізвище, ім'я та по батькові особи, яка його здійснює, серія та номер кваліфікаційного сертифіката);

е) документ, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (назва, дати реєстрації та видачі, орган, що видав документ).

Відповідно до п. 15 Порядку, уповноважені особи на підставі вмотивованих запитів органів державної влади та місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб здійснюють надання інформаційної довідки про внесення відповідних даних до єдиного реєстру чи їх відсутність у ньому.

Зміст відповіді Держархбудінспекції України на запит позивача, свідчить про надання відповідачем в межах своїх повноважень інформації щодо здійснених реєстраційних дій у відповідності до вимог п.15 Порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у розпорядженні суб'єкта владних повноважень інших документів, про надання копій яких просив позивач, а тому твердження останнього про допущення Інспекцією протиправної бездіяльності щодо їх ненадання не ґрунтуються на нормах законодавства, якими б визначалось обов'язкове знаходження таких документів у розпорядженні відповідача.

Крім того, форма декларації про готовність об'єкта (об'єктів) нерухомого майна встановлена в Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

Закріплена у додатку №1 до Порядку №461 форма Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, крім іншої містить інформацію про замовника: прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, серія і номер паспорта, ким і коли виданий, місце проживання, номер облікової картки платника податків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», конфіденційна інформація - це інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.

Розпорядники інформації, визначені ч. 1 ст. 13 Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) визначена як відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Такі відомості чи сукупність відомостей визначаються Законом України «Про захист персональних даних» як персональні дані.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію», Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Згідно рішення Конституційного суду від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом.

Вказана інформація віднесена законодавцем до персональних даних і Декларація про готовність об'єкта до експлуатації встановленої форми містить відповідні застереження щодо використання персональних даних.

Як вбачається із затвердженої форми Декларації про початок виконання будівельних робіт, в ній зазначається інформація про замовника: прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, місце проживання, серія і номер паспорта, номер телефону.

Така інформація визначається законодавцем як персональні дані і Декларація про початок виконання будівельних робіт встановленої форми містить відповідні застереження щодо використання цих даних.

Апелянт посилається на те, що ним запитувались копії документів, а не інформація щодо надання якої законодавцем встановлені певні обмеження.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» закріплено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Однак, Закон України «Про інформацію» документ визначається як матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Вищевикладене свідчить про те, що документи, копії яких просив надати позивач, є матеріальними носіями інформації, яка віднесена до конфіденційної і може бути надана третім особам тільки за умови і в порядку, визначеному Законом України «Про захист персональних даних».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо надання запитуваної інформації на запит позивача є правомірними та такими, що вчинені в порядок та у спосіб, передбачений діючим законодавством.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено29.04.2015 р.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.