Справа № 2а-15704/12/2670
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2015р. м. Київ К/800/48532/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Міністерства екології та природних ресурсів України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2013р та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5.09.2013р. у справі

за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України

до відповідача Державної служби України з питань регулярної політики та розвитку підприємництва

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Запоріжпромекологія» про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

15.11.2012р. до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження Державної служби України з питань регулярної політики та розвитку підприємництва (далі Служба з питань регулярної політики) звернулось Міністерство екології та природних ресурсів України (далі Мінекології). Свої вимоги позивач мотивував тим, що розпорядженням відповідача від 30.08.2012р. Мінекології зобов'язано частково скасувати свій наказ від 27.02.2012р. щодо анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Запоріжпромекологія» (далі Товариство). Вважаючи розпорядження відповідача протиправним, позивач просив задовольнити адміністративний позов.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5.09.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, Мінекології звернулось з касаційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та задовольнити позов. При цьому, скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях відповідач вважає судові рішення законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

30.08.2012р. Службою з питань регулярної політики прийнято розпорядження №111, яким Мінекології запропоновано скасувати наказ від 27.02.2012р. №96 в частині анулювання ліцензії Товариства та проінформувати відповідача про виконання розпорядження.

Свої вимоги відповідач мотивував наявністю відповідного рішення експертно-апеляційної ради при Службі з питань регулярної політики.

На час виникнення спірних правовідносин діяльність Служби з питань регулярної політики регламентувалась положеннями Законів України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності (далі Закон N1160-IV) та «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (далі Закону N1775-III, Указами Президента України від 19.12.2011р. N1168/2011 «Про Державну службу України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва» та від 30.03.2012р. N 237/2012, яким затверджено Положення про Державну службу України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва.

Судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок про те, що при прийнятті розпорядження від 30.08.2012р. відповідач діяв на підставі закону та в межах своїх повноважень, не втручаючись, при цьому, у компетенцію позивача.

При цьому, судами зроблено вірний висновок про те, що з огляду на приписи Постанови КМУ від 8.11.2000р. N1669 «Про експертно-апеляційну раду при Державній службі з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва» рішення експертно-апеляційної ради при Службі з питань регулярної політики обов'язкові для розгляду відповідача та є підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження.

Доводи касаційної скарги правильність цих висновків не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни судових рішень.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2013р та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5.09.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз