Справа № 804/1387/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 р. справа № 804/1387/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Квасові В.П.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

17 січня 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Криворізька південна ОДПІ, відповідач), в якому просить суд:

- визнати дії Криворізької південної ОДПІ, які полягають у не здійсненні коригування суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на 2011-2013 роки, нарахуванні додаткових податкових зобов'язань у вигляді авансових платежів на суму 39268,62 грн., нарахуванні пені в розмірі 514,92 грн., нарахуванні штрафних санкцій в розмірі 423,67 грн. за допущену службовими особами податкового органу помилку, списанні пені в розмірі 38,78 грн. до списання штрафних санкцій за несплату авансових платежів, списанні 15.05.2012 року неузгоджених податкових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням № від 14.05.2012 року в розмірі 107,72 грн., незаконними;

- зобов'язати Криворізьку південну ОДПІ вчинити дії по приведенню в належний стан особового рахунку платника податків та виключити зайво нараховані податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 39268,62 грн., зарахувати грошові кошти в розмірі 107,72 грн., списані на сплату неузгодженого податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2012 року, в сплату податкового зобов'язання з податку; виключити з особового рахунку платника податків нараховані штрафні санкції в розмірі 423,67 грн.; зарахувати в сплату податкового зобов'язання з податку завчасно списану пеню в розмірі 38,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в порушення встановленого порядку ведеться облік платежів ФОП ОСОБА_2, що надходять до державного бюджету, вчиняються дії по списанню за рахунок коштів неузгоджених податкових зобов'язань, пені, а також визначення штрафних санкцій за порушення граничного терміну сплати грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб. Вважає, що податковий орган двічі нараховує позивачу податок, нарахований за результатами річного декларування, оскільки коригування сум податку податковим органом після подання платником податків декларацій за звітні періоди (рік) не здійснюється, протиправно визначає авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб податковим зобов'язанням, а також без встановлених законом підстав здійснює нарахування податкового боргу та пені на власний розсуд, чим штучно створює податковий борг позивачу. Вказує, що з аналізу облікової картки платника податків вбачається, що не залишилось несплачених податкових зобов'язань з податку, в той же час податкових орган вказує про наявність у платника податків визначеної суми податкового боргу (а.с.4-10).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2015 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2).

Відповідачем були подані письмові заперечення в яких він зазначає, що станом на 12.06.2014 року заборгованість позивача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, складала 50169,56 грн., у тому числі: 48589,80 грн. сума податкового боргу по основному платежу, згідно поданих податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2013-2014 роки та сума несплаченої пені у розмірі 1579,76 грн., нарахованої у відповідності до п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України, у зв'язку з відсутністю сплати узгодженого грошового зобов'язання. Також вказує, що позивачу були нараховані штрафні санкції, згідно податкових повідомлень-рішень від 29.04.2014 року № та № , які станом на складання податкової вимоги, якою визначено суму податкового боргу у розмірі 50169,56 грн., позивачем не були оскарженні, отже не підлягають виключенню з картки особового рахунку платника (а.с. 91-92).

У судове засідання 17.04.2015 року прибув представник позивача. Позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, у зазначених запереченням просив здійснити розгляд справи без участі податкового органу.

Дослідивши всі документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, у відношенні ФОП ОСОБА_2 Криворізькою південною ОДПІ було винесено податкову вимогу від 13.06.2014 року № 635-17 з вимогою сплатити суму податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням станом на 12.06.2014 року у розмірі 70260,22 грн., у тому числі: податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, - 50169,56 грн. (48589,80 грн. - основний платіж, 1579,76 грн. - пеня), податковий борг з податку на додану вартість - 20089,66 грн. (11399,00 грн. - основний платіж, 8375,09 грн. - штрафні санкції, 315,57 грн. - пеня), штрафні санкції за порушення законодавства про патентування - 1,00 грн.. (штрафні санкції).

09.02.2012 року ФОП ОСОБА_2 було подано до Криворізької південної ОДПІ звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік разом із розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, якими визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1325,96 грн., розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітнім році - 372,00 грн. (а.с.34-38).

11.02.2013 року ФОП ОСОБА_2 було подано до Криворізької південної ОДПІ звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік разом із розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, якими визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 32447,21 грн., розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітнім році - 8111,80 грн. (а.с.40-43).

Також, 11.11.2013 року ФОП ОСОБА_2 було подано до Криворізької південної ОДПІ розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 3 квартал 2013 року, якими визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 8473,44 грн., розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітнім році - 2118,36 грн. (а.с.50).

10.02.2014 року ФОП ОСОБА_2 було подано до Криворізької південної ОДПІ звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік разом із розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, якими визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 7836,24 грн., розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітнім році - 3959,06 грн. (а.с.44-48).

11.08.2014 року ФОП ОСОБА_2 було подано до Криворізької південної ОДПІ звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2 квартал 2014 року разом із розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, якими визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1211,54 грн., розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітнім році - 197,12 грн. (а.с.52-56).

14.11.2014 року ФОП ОСОБА_2 було подано до Криворізької південної ОДПІ заяву про зменшення авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб на 2014 рік (а.с.58).

Так, податковим органом впродовж 2011-2014 років нараховувались грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за узгодженими грошовими зобов'язаннями, про що свідчить витяг з облікової картки платника податку, а саме:

15.03.2013 року було нараховано 6381,68 грн. по податковій декларації від 11.02.2013 року;

15.05.2013 року було нараховано суму визначеного позивачем податковою декларацією від 11.02.2013 року авансового внеску у розмірі 8111,80 грн.;

15.08.2013 року було нараховано суму визначеного позивачем податковою декларацією від 11.02.2013 року авансового внеску у розмірі 8111,80 грн.;

15.11.2013 року було нараховано суму визначеного позивачем податковою декларацією від 11.02.2013 року авансового внеску у розмірі 8111,80 грн.;

15.05.2013 року було нараховано суму визначеного позивачем податковою декларацією від 11.02.2013 року авансового внеску у розмірі 8111,80 грн.;

15.05.2013 року було нараховано суму зменшеного поданим розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 3 квартал 2013 року авансового внеску у розмірі 2118,36 грн.;

19.02.2014 року було нараховано суму визначеного позивачем податковою декларацією від 10.02.2014 року суму податку, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 7836,24 грн.;

14.03.2014 року було нараховано суму визначеного позивачем податковою декларацією від 10.02.2014 року авансового внеску у розмірі 3959,06 грн.;

14.05.2014 року було нараховано суму визначеного позивачем податковою декларацією від 10.02.2014 року авансового внеску у розмірі 3959,06 грн.

Також, у зв'язку з відсутністю своєчасної сплати податкових зобов'язань за узгодженими грошовими зобов'язаннями згідно податкових декларацій від 11.02.2013 року, відповідачу було нараховано суму пені у розмірі 1579,76 грн.

Суд зазначає, що зазначені суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, у тому числі зі сплати авансових платежів з податку, у розмірі 50169,56 грн. були відображені Криворізькою південною ОДПІ у податковій вимозі від 13.06.2014 року № 635-17.

Так, у відповідності до статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена податкова вимога від 13.06.2014 року № 635-17 з вимогою сплатити суму податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням станом на 12.06.2014 року у розмірі 70260,22 грн., у тому числі: податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, - 50169,56 грн. (48589,80 грн. - основний платіж, 1579,76 грн. - пеня), податковий борг з податку на додану вартість - 20089,66 грн. (11399,00 грн. - основний платіж, 8375,09 грн. - штрафні санкції, 315,57 грн. - пеня), штрафні санкції за порушення законодавства про патентування - 1,00 грн.. (штрафні санкції), позивачем оскаржена не була, отже є такою, що обов'язкова до виконання, зокрема в частині нарахованого станом на 12.06.2014 року податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Приписами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Податковим зобов'язанням законодавець визначає суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України).

Грошовим зобов'язанням платника податків законодавець визначає суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 сатті 14 Податкового кодексу України).

В силу положень пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи-підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Згідно з підпунктом 177.5.1 статті 177 Податкового кодексу України, авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 % річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 % щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

У разі зменшення суми отриманого доходу за попередній календарний квартал поточного року більше ніж на 20 відсотків у порівнянні з розрахунковою очікуваною сумою доходу на такий квартал платник податку має право зменшити суму авансового платежу, що підлягає сплаті у наступний строк, встановлений цим підпунктом, пропорційно зменшенню суми зазначеного доходу. Для такого зменшення суми авансового платежу фізичною особою - підприємцем до настання строку сплати такого авансового платежу до контролюючого органу подається заява у довільній формі, що містить розрахунок зменшення суми авансового платежу та коротке пояснення обставин, що призвели до зменшення суми отриманого доходу.

Системний аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що квартальні авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб, самостійно розраховані підприємцем та визначені в декларації, є узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Так, як вже зазначалось, 14.11.2014 року ФОП ОСОБА_2 було подано до Криворізької південної ОДПІ заяву про зменшення авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб на 2014 рік, проте вказаною заявою позивачем не наведено розрахунок зменшення суми авансового платежу, що зумовлює неможливість податкового органу відповідним чином розглянути подану заяву та вчинити відповідні дії, спрямовані на зменшення податковим органом авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб на 2014 рік, що повинні бути сплачені платником податку як узгоджене грошове зобов'язання.

Окрім того, суд зазначає, що зазначена заява була подана за день до граничного терміну сплати такого авансового платежу.

Слід зауважити, що при поданні позивачем заяви про зменшення авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб на 2014 рік ФОП ОСОБА_2 не упевнилася щодо розгляду заяви та зменшення Криворізькою південною ОДПІ суми грошового зобов'язання зі сплати авансового платежу.

Крім того, щодо зменшення розміру квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у 2014 році до 2118,36 грн., які визначені ФОП ОСОБА_2 розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 3 квартал 2013 року від 11.11.2013 року, слід зазначити, що доказів направлення до податкового органу заяви про зменшення авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб на 2014 рік станом на подачу розрахунку податкових зобов'язань та зменшення розміру квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у 2014 році - 11.11.2013 року, позивачем не надано.

Згідно пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Як вбачається з картки особового рахунку платника податку - позивача та копій платіжних доручень, визначені позивачем податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2012 рік від 11.02.2013 року грошові зобов'язання сплачувались позивачем з порушенням строків, визначених приписами підпункту 177.5.1 статті 177 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим у відповідності до вимог статті 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня у розмірі 1579,76 грн.

За викладених обставин, враховуючи, що податкова вимога від 13.06.2014 року № 635-17 з вимогою сплатити суму податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням станом на 12.06.2014 року у розмірі 70260,22 грн., у тому числі: податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, - 50169,56 грн. (48589,80 грн. - основний платіж, 1579,76 грн. - пеня), податковий борг з податку на додану вартість - 20089,66 грн. та штрафні санкції за порушення законодавства про патентування - 1,00 грн. є чинною, підстави для будь-яких коригувань суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на 2011-2013 роки ФОП ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, та за змістом частини 3 статті 2 КАС України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Наведене зобов'язує позивача підтвердити належними доказами свої заперечення проти доводів, наведених контролюючим органом - відповідачем в акті перевірки, з посиланням на який прийняті спірні рішення. Доказів своєчасності сплати авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб, визначених позивачем самостійно у поданих Розрахунках, останнім до суду не надано.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність вчинених дій.

Відповідно до частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, проте, рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно - правових відносин.

Частиною 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що під час прийняття постанови суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

За встановлених обставин справи суд відмовляє фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 у задоволенні адміністративного позову до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, та зобов'язання вчинити певні дії повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнення судового збору в таких випадках не передбачено.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 22 квітня 2015 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 22 квітня 2015 року.

Суддя С. В. Прудник