Справа № 757/9062/15-а
Суддя: Москаленко К. О.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9062/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року cуддя Печерського районного суду Москаленко К.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

18.03.2015 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 31.08.2013 позивач отримує через Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва пенсію згідно із Законом України «Про державну службу». Разом з тим, при призначенні вказаної пенсії позивачу не було включено всі виплати, а саме не включено матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). У зв'язку з цим позивач отримує пенсію в меншому розмірі, ніж передбачено Законом. 25.02.2015 позивач звернулася до відповідача про зобов'язання включити вказані виплати до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії. Листом Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва від 11.03.2015 позивачу було відмовлено. У зв'язку з чим, позивач звернулась з вказаним позовом до суду та просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.03.2012 - неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва провести їй перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року за період з 01.03.2012 по 28.02.2014 з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати зазначених у довідці про складові зарплати.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача направив до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, згідно письмових заперечень, представник відповідача зазначила, що розмір пенсії позивачу було обчислено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, надбавок за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань не включається до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії, то відповідачем правильно було визначено складові заробітної плати, необхідні для призначення пенсії позивачу. Таким чином, Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва діяло відповідно норм чинного законодавства.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу». Вказана обставина підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.23).

25.02.2015 позивач звернулась до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва із заявою про зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії та включити до розрахунку пенсії суму матеріальної допомоги та суми індексації заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) і виплатити недораховані щомісячні суми, починаючи з дня призначення пенсії відповідно до довідки Пенсійного фонду України № 5434/07-40 від 23.02.2015 (а.с.31).

Відповідно до довідки Пенсійного фонду України № 5434/07-40 від 23.02.2015, що надається для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу» вбачається, що позивачу за період з 2012 року по 2014 рік, серед іншого нараховувались та виплачувались матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, індексація заробітної плати (а.с.27).

На вказані види виплат нараховувались страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії обчислюється із заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2013 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, надбавок за ранги, надбавок за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У зв'язку з цим листом Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва від 11.03.2015 позивачу було відмовлено у включенні до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, оскільки такі виплати не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії. (а.с. 29-30)

Проте, з такою відмовою відповідача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу». Відповідно до частини другої статті 37 цього Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Водночас статтею 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок (частина друга). Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (частина шоста). Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина сьома).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту статті 40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Відповідна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в «Узагальненні судової практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям державних службовців та науковим (науково-педагогічним) працівникам» (Юридичний вісник України, 06.2008, № 23), а також в Постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 у справі № 21-430а11 та в Постанові Верховного Суду України від 28.05.2013 року у справі №21-97а13.

У судовому засіданні було встановлено, що з таких виплат державним службовцям як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У зв'язку з цим, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2010 визначено, що неврахування складових заробітної плати, на підставі якої встановлюється пенсія, здійснюється перерахунок пенсії, запроваджених нормативно-правовими актами, які фактично виплачувались державним службовцям під час проходження ними державної служби, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили Закону України «Про державну службу», Постанові Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865.

Вказаною постановою суду постанову Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 №19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до складових заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством та зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність Постанову Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30 жовтня 2008 року №19-11 до вимог чинного законодавства шляхом передбачення чи встановлення інших складових заробітної плати, передбачених іншими нормативно-правовими актами.

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2010 ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 залишена без змін.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з 11.03.2012 , з урахуванням матеріальної допомоги згідно з Довідкою від 23.02.2015, виданої Пенсійний фондом України, а відтак вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 35,37 Закону України «Про державну службу», ст. 26 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 № 865 та ст.ст. 2, 9, 69-71, 89, 94, 97, ст. 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 11.03.2012, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати згідно з Довідкою Пенсійного фонду України № 5434/07-40 від 23.02.2015.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва провести з 01.03.2014 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати згідно з Довідкою Пенсійного фонду України № 5434/07-40 від 23.02.2015, за період з 11.03.2012 по 28.02.2014.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.О.Москаленко