Справа № 813/1205/15
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року №813/1205/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Хміль Х.З.,

за участю представника позивача Біляк Н.М., представників відповідача Ткач О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ДП «Підприємство Львівської виправної колонії № 48» про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ДП «Підприємство Львівської виправної колонії № 48» про стягнення податкового боргу в сумі 279 594,95 грн. з банківських рахунків відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача існує несплачена заборгованість по податку на додану вартість та земельному податку, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву. У запереченнях зазначено, що відповідач визнає заборгованість в розмірі 6 952,99 грн., однак заперечує проти податкового боргу на суму 272 641,96 грн. В обґрунтування заперечень зазначено, що ухвалами Львівського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили відстрочено та розстрочено заборгованість підприємства на один рік. Однак, контролюючим органом нараховувалась пеня на суму розстроченого боргу, що є порушенням норм Податкового кодексу України. Вказано, що строк сплати податкового боргу, який стягнено в судовому порядку не настав, тому дії контролюючого органу в частині нарахування пені на суму розстроченого податкового боргу є протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В спростування заперечень відповідача зазначив, що сума пені, яка заперечується нарахована з сум невчасно сплаченої узгодженої заборгованості. Вказана спірна сума пені виникла на підставі нарахування: на заборгованість по якій відсутні рішення судів щодо їх відстрочення та розстрочення; внаслідок реалізації частини майна відповідача, що перебувало у податковій заставі; на заборгованість по якій наявне рішення суду щодо відмови у відстроченні її сплати. Вказав, що Податковим кодексом України не передбачено жодних пільг щодо сплати податків для державних підприємств, тому добровільно не сплачена заборгованість підлягає до стягнення з відповідача у судовому порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по земельному податку в розмірі 6 952,99 грн. визнав у повному обсязі.

Щодо нарахованої пені зазначив, що контролюючий орган згідно з Податковим кодексом України має право нараховувати пеню за невчасну сплату заборгованості, оскільки відповідно до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» підприємства установ виконання покарань є державними підприємствами, які здійснюють господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених, однак протягом п'яти років жодних замовлень на виготовлення відповідної продукції для регіональних потреб не отримувало. Крім того, підприємство перебуває у складному фінансовому становищі, а стягнення такої суми може призвести до зупинки діяльності підприємства та його повній неплатоспроможності. Вказав, що відповідно до статті 26 цього Закону звернення стягнення на майно органів та установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я не допускається, тому стягнення податкового боргу в судовому порядку є протиправним.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що ДП «Підприємство Львівської виправної колонії № 48» зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа, йому присвоєно , перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів податковий борг відповідача в сумі 279 594,95 грн. складається з несплаченого податкового зобов'язання (нарахованої пені) по податку на додану вартість в сумі 272 641,96 грн., земельного податку в сумі 6 952,99 грн. самостійно задекларованого у податковій декларації від 19.02.2014 року.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог податкового законодавства, позивачем скеровано відповідачу податкові вимоги.

Узгоджену суму податкового зобов'язання, не сплачену платником податків у строки, визначені статтею 57 Податкового кодексу України, слід вважати безспірними вимогами органів стягнення.

Сума податкового зобов'язання відповідача по земельному податку в розмірі 6 952,99 грн. є узгодженою, визнаною відповідачем та є несплаченою до бюджету у встановлені законодавством строки.

Пунктом 14.1.162 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених строків погашення узгодженого зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами.

Пунктом 131.1 статті 131 Податкового кодексу України передбачено, що нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків

Як зазначив представник позивача сума заявленої до стягнення заборгованості в розмірі 272 641,96 грн. виникла на підставі нарахованої пені на заборгованість по якій відсутні рішення судів щодо їх відстрочення та розстрочення; внаслідок реалізації частини майна відповідача, що перебувало у податковій заставі; на заборгованість по якій наявне рішення суду щодо відмови у відстрочення її сплати. На підтвердження вказаних обґрунтувань надано журнал розстрочених судових рішень, зворотний бік облікової картки платника податків, а також з розрахунок нарахованої контролюючим органом пені.

Крім того, як встановлено судом ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2014 року по справі № 2а-10027/12/1370 відстрочено виконання постанови від 14.03.2013 року про стягнення податкового боргу в сумі 24 648,00 грн. терміном на один рік до 31 січня 2015 року. Однак лише 09 квітня 2015 року ухвалою суду повторно відстрочено виконання вказаної постанови до 31 серпня 2015 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2014 року по справі № 2а-9096/12/1370 відстрочено виконання постанови про стягнення податкового боргу в сумі 401 678,31 грн. терміном на один рік.

Крім того, ухвалою від 19.02.2015 року судом відмовлено у задоволенні заяви підприємства про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі № 2а-9096/12/1370.

Несплата узгоджених податкових зобов'язань по рішеннях судів щодо яких закінчився строк відстрочення вплинуло на нарахування контролюючим органом заявленої до стягнення пені.

Подані відповідачем заперечення щодо нарахування пені на розстрочені (відстрочені) податкові зобов'язання спростовані позивачем належними та допустимими доказами, що беруться до уваги судом.

Пунктом 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Так, статтею 26 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що звернення стягнення на майно органів та установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я не допускається. Однак контролюючим органом заявлено вимогу згідно з нормами Податкового кодексу України про стягнення податкового боргу відповідача, а не звернення стягнення на його майно.

Відсутність замовлень на виготовлення продукції для регіональних потреб та складне фінансове становище підприємства не може бути підставою для звільнення останнього від обов'язку сплати податків перед бюджетом, однак такі обставини можуть бути визнані судом такими, що ускладнюють виконання рішення суду в порядку статті 263 КАС України.

Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості та не надано доказів оскарження боргу в порядку передбаченому законодавством України чи прийняття контролюючим органом рішення за зверненням підприємства про списання безнадійного боргу.

За таких умов, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та положеннями чинного законодавства, тому є безпідставними.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи і підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Державного підприємства «Підприємство Львівської виправної колонії № 48» (м. Львів, вул.. Хуторівка, 2; ) до бюджету податковий борг в сумі 279 594,95 грн. (двісті сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто чотири гривні 95 коп.).

Судові витрати з сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 29 квітня 2015 року.

Суддя Лейко-Журомська М.В.