Справа № 21-548а15
Суддя: Маринченко В.Л.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Маринченка В.Л.,
суддів:Коротких О.А., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області (далі - відділення Фонду) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13 січня 2015 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 2 грудня 2014 року у зазначеній справі.

Не погодившись із такою ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_4 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статті 40 Кодексу законів про працю України що, на думку заявника, підтверджується постановою Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2014 року (К/800/34746/14).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції, погодившись із висновками апеляційного суду, дійшов висновку про правомірність звільнення позивача, оскільки у відділення Фонду не було передбаченої законом можливості перевести позивача на іншу посаду.

Разом із тим у справі, на рішення в якій посилається ОСОБА_4, обґрунтовуючи наявність інакшого правозастосування, суд касаційної інстанції, вказуючи на протиправність дій роботодавця вказав на те, що за наявності вакантних посад відповідач не довів неможливості переведення позивача за його згодою на такі посади.

Таким чином, ухвала касаційного суду 14 жовтня 2014 року (К/800/34746/14), додана на обґрунтування заяви, постановлена цим судом за інших фактичних обставин справи, а отже не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки заява ДПІ є необґрунтованою, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року.

Головуючий В.Л. Маринченко
Судді: О.А. Коротких
О.Б. Прокопенко