Справа № 808/3709/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2015 рокусправа № 808/3709/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - Шайтанов А. С. (дов. від 18.12.2014 р.)

відповідача 1: - Аксарін Р. М. (дов. від 13.01.2015 р.)

відповідача 2: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року

у справі № 808/3709/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг»

до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області та Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про визнання протиправною бездіяльність та стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» звернулось до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області та Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області щодо ненадання органу державного казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету;

- стягнути з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» 2 833 333,00грн. бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість.

Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем-2 обов'язку подати органу Держказначейства висновку про відшкодування товариству бюджетного відшкодування за листопад 2009 року, незважаючи на те, що правомірність заявленої до відшкодування суми податку на додану вартість підтверджена низкою судових рішень. Така бездіяльність податкового орану є протиправною, оскільки порушує законне право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (відповідач-2) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач-2 зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані п.2 ст. 99, п.1, 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки порушення його прав відбулося з моменту, коли позивач повинен був отримати бюджетне відшкодування та не отримав його, а саме: з 28.01.2010. Також, відповідач-2 посилається на те, що перевірка щодо підтвердження заявленої до відшкодування платником суми ПДВ за листопад 2009 року станом на день подання позову до суду не проводилась, зазначена до відшкодування сума не підтверджена, а тому підстави для повернення зазначеної суми з бюджетну відсутні. Крім того, податковий орган вказує, що Законом України «Про податок на додану вартість» не передбачено способу захисту права платника податку, як стягнення з бюджету належної такому платникові суми бюджетного відшкодування, а відтак, єдиним способом отримання платником податку бюджетного відшкодування є перерахування коштів на користь такого платника органом державного казначейства після отримання висновку податкового органу.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, зазначає, що судом прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 15.12.2009 позивачем подано податковому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2009 року (вх..№№), в якій визначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню, - 2833333,00 грн., розрахунок суми бюджетного відшкодування з показником суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, - 2833333,00 грн. та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідачем-2 - Державною податковою інспекцією у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя проведено виїзну перевірку ТОВ «Запоріжалюмінторг» з питання правомірності формування податкового обліку по операціям з придбання згідно договору №858Д (2006) від 26.06.2006 за період з 01.08.2008 по 31.12.2009, за результатами якої складено акт №202/08-08/32573524 від 07.06.2010.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело, зокрема, до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на загальну суму 12688873,00 грн., в т. ч. за листопад 2009 року на суму 2833333,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем-2 винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 18.06.2010, яким зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2009 року в розмірі 2 833 333,00 грн.

Позивачем оскаржено означене податкове повідомлення-рішення в судовому порядку, за результатами якого постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2011 у справі №2а-0870/657/11 адміністративний позов позивача задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.06.2010 №/0, №/0, від 18.08.2010 №/1, №/1, від 01.11.2010 №/2, №/2. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2012 постанову суду скасовано, в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.12.2013 постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2012 скасовано, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2011 у справі №2а-0870/657/11 - залишено в силі.

10.02.2014 позивач направив на адресу відповідача-2 лист №2 з проханням направити на його адресу повідомлення про звільнення майна з-під податкової застави та здійснити всі необхідні дії по забезпеченню виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2011 та виключити майно платника податків з державного реєстру застав рухомого та нерухомого майна. В якості додатку до вказаного листа надіслано копії постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2011 у справі №2а-0870/657/11 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 09.12.2013.

Листом від 28.02.2014 №1545/0829-25-00-15 ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя повідомила позивача, що з метою здійснення всіх необхідних дій для звільнення з податкової застави майна ТОВ «Запоріжалюмінторг» та відображення відповідних операцій на особовому рахунку платника податків ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя направлено лист до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжя Міжрегіонального ГУ Міндоходів щодо направлення на їх адресу оригіналу ухвали ВАСУ по справі №2а-0870/657/11 К/9991/72790/12 від 09.12.2013. Після отримання ухвали будуть проведені всі необхідні дії, про що ТОВ «Запоріжалюмінторг» буде повідомлено письмово.

03.06.2014 за вх.18 позивачем отримано повідомлення про звільнення майна з-під податкової застави від 28.05.2014 відповідно до листа про надання інформації від 27.05.2014 за вих.№4087/0829-25-00-15.

З огляду на вказані обставини позивач зазначає, що сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 2833333,00 грн., заявлена за листопад 2009 року, підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили 09.12.2013, проте, незважаючи на це, суму бюджетного відшкодування позивачем так і не отримано, що є порушенням його законного права на отримання бюджетного відшкодування.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій податкового органу.

Колегія суддів приймає до уваги, що при вирішенні даного спору, враховуючи приписи ст.58 Конституції України, до правовідносин, які виникли у цій справі, слід застосовувати норми законів, які діяли на момент виникнення правовідносин, тобто Закон України «Про податок на додану вартість» (чинний у 2009-2010 р.р.) та норми Податкового кодексу України (який набрав чинності з 01.01.2011), виходячи з того, що фактично спірні відносини тривають до теперішнього часу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків (на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовано діючим на момент виникнення спірних правовідносини Законом України №168/97-ВР від 03.04.1997 «Про податок на додану вартість», з 01.01.2011 - Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.7.7.3. п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій (пп. 7.7.4. п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР).

Згідно з пп.7.7.5. п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу (пп. 7.7.6. п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР).

Відповідно до пп.7.7.7 п.7.7. ст.7 Закону №168/97-ВР якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

У разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або податковий орган розпочинає процедуру адміністративного оскарження, податковий орган не пізніше наступного робочого дня за днем отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення справи зобов'язаний повідомити про це орган державного казначейства. Орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пп. 7.7.8. п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР).

Аналогічні норми містить і ст.200 Податкового кодексу України.

Отже, виходячи з наведених правових норм, висновок податкового органу із зазначенням суми бюджетного відшкодування відповідно є підставою для проведення відшкодування сум податку на додану вартість з державного бюджету і ненадання такого висновку також може порушувати права платника податку на бюджетне відшкодування.

Разом з тим, зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому в разі, коли податковий орган в установлений законом строк не надає відповідного висновку органу державного казначейства, платник податку має право скористатися своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів з державного бюджету.

У разі невідшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість право платника порушується саме внаслідок неодержання коштів з бюджету, тому способом захисту цього права повинна бути вимога про стягнення зазначених коштів відшкодування заборгованості.

Вказана позиція визначена Верховним Судом України за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Також слід зазначити, що відповідачами у справі щодо отримання бюджетного відшкодування виступають податковий орган та орган державного казначейства - як органи державної влади, як представники одного відповідача - держави, через які держава набуває і здійснює свої права та обов'язки.

При цьому адміністративне або судове оскарження дій або бездіяльності органів державної податкової служби щодо надання висновку про суми податку на додану вартість, належні до відшкодування, не є необхідною передумовою для безпосереднього звернення платника податку з позовом про стягнення відповідної суми з Державного бюджету України.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що саме висновок податкового органу із зазначенням суми бюджетного відшкодування є підставою для проведення відшкодування сум податку на додану вартість з державного бюджету, не вчинення дій по наданню такого висновку порушує права платника податку на бюджетне відшкодування.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги закінчення процедури судового оскарження податкового повідомлення-рішення №/0 від 18.06.2010, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 2833333,00 грн. за листопад 2009 року, отримання позитивного для позивача рішення суду, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про обов'язок відповідача-2 надати органу Державної казначейської служби України висновок із зазначенням суми з податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню за листопад 2009 року.

Посилання податкового органу на не проведення перевірки щодо підтвердження заявленого позивачем відшкодування суми податку на додану вартість за листопад 2009 року, колегія суддів не приймає до уваги як безпідставне, оскільки означене питання було предметом з'ясування в ході проведеної контролюючим органом перевірки, результати якої оформлені актом №202/08-08/32573524 від 07.06.2010, а також досліджувалось в судовому порядку в межах адміністративної справи Запорізького окружного адміністративного суду №2а-0870/657/11.

Також апеляційний суд вважає помилковим посилання відповідача-2 на порушення позивачем законодавчо встановленого строку стягнення бюджетного відшкодування в 1095 днів, який за твердженням податкового органу, слід обчислювати з 28.01.2010.

Як зазначено вище, право позивача на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2009 року у розмірі 2833333,00 грн. підтверджено судами першої та касаційної інстанцій, отже обов'язок відповідача-1 надати висновок про суму бюджетного відшкодування відповідачу-1 виник в даному випадку з моменту отримання відповідачем-2 відповідного судового рішення - пп.7.7.8. п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.200.15 ст.200ПК України.

Таким чином, зважаючи на той факт, що правомірність формування позивачем сум бюджетного відшкодування в розмірі 2833333,00 грн. за листопад 2008 року підтверджена рішенням суду, яким встановлено безпідставність висновку податкового органу щодо порушень підприємством податкового законодавства при визначенні сум податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідний податковий період, і як наслідок, завищення позивачем суми бюджетного відшкодування по означеній вище декларації, а також приймаючи до уваги, що вказана сума не перерахована позивачеві, як того вимагає пункт 7.7. статті 7 Закону №168/97-ВР, п.200.13 ст.200 ПК України, внаслідок чого за приписами п.200.23 ст.200 ПК України вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, спосіб захисту порушеного права має визначатись шляхом стягнення зазначених коштів з державного бюджету, оскільки факт подання відповідачем територіальному органу Державного казначейства України відповідного висновку не впливає на право позивача на отримання сум бюджетного відшкодування.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2014 року у справі № 808/3709/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко