Справа № 2а-205/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-205/11
Головуючий у 1-й інстанції: Грубіян Є.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"02" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Житомирському районі на постанову Житомирського районного суду від "11" квітня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Житомирському районі про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 11.04.2011р. позов задоволено частково. Визнано протиправними недоплату належних ОСОБА_4, як дитині війни, сум щомісячної державної соціальної допомоги і відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області нарахуванні і виплаті їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з 01.01.2010р. по березень 2011 року включно. Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області перерахувати та доплатити ОСОБА_4 щомісячну грошову допомогу як дитині війни за період часу з 01.01.2010р. по березень 2011 року включно, розміром 30% мінімальної пенсії за віком.В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонеркою та має статус дитини війни, в зв'язку з чим має право на пільги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-IV від 18.11.2004р. дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно змін, внесених Законом України від 28.12.2007р. №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (п.п.2 п.4.1 розділу ІІ) частину 1 статті 6 викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни".

Однак, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, вказані зміни визнано неконституційними, а отже ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має застосовуватись у чинній редакції.

Також, згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

З вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, та ґрунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1261 від 24.10.2007р. (далі Постанова № 1261), до основних завдань Пенсійного фонду України віднесено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

У пункті 8 вказаної Постанови до джерел формування коштів Пенсійного фонду України відносяться також кошти державного бюджету та державних цільових фондів, що перераховуються до Фонду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Указу Президента України №121/2001 від 01.03.2001р. "Про Положення про Пенсійний фонд України" Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Тому, беручи до уваги те, що згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни виплачується підвищення саме до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, суд першої інстанції, керуючись положеннями Указу Президента України №121/2001 від 01.03.2001р. та зазначеної вище Постанови №1261, дійшов правильного висновку, що саме органами Пенсійного фонду України позивачці мало проводитись нарахування та виплата підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

За наведеного, доводи відповідача про те, що він не являється розпорядником коштів Державного бюджету України, а тому невзмозі здійснити виплату позивачці соціальної допомоги у встановлених законодавством порядку та розмірі, судом не приймаються до уваги.

Законом, який встановлює доплату до пенсії особам, які мають статус дитини війни, є Закон України "Про соціальний захист дітей війни".

Проте, приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не звернув уваги на положення ч.2 ст.99 та ст.100 КАС України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2011 року ОСОБА_4 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила поновити строк для звернення до суду, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Судом першої інстанції позивачу поновлено строк для звернення до суду, врахувавши, що позивач дізналась про своє порушене право 25.02.2011р., а також, що вона є дитиною війни та похилого віку.

Такий висновок суду першої інстанції є безпідставним, оскільки вищезазначені причини пропуску строку не є поважними, так як вказані виплати носять систематичний (щомісячний) характер, тому, про їх зміну та розмір позивачу було відомо при отриманні пенсії.

З урахуванням наведеного, у суду не було підстав задовольняти позовні вимоги за період з 01.01.2010р. по 30.09.2010р. Тому, постанова у цій частині підлягає скасуванню із залишенням позову без розгляду. У решті постанова підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 100, 197, 198, 202, 203, 205, 206, 212 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Житомирському районі задовольнити частково.

Скасувати постанову Житомирського районного суду від 11.04.2011 року у частині поновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, визнання дій неправомірними та зобов'язання ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Житомирському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2010р. по 30.09.2010р. Позов ОСОБА_4 у цій частині залишити без розгляду.

У решті постанову залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) С.М.Хаюк

судді: (підписи) ОСОБА_5

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ______________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Авіаційна 50,смт.Озерне,Житомирський район, Житомирська область,12443

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області пл. Польова,8,м.Житомир,10009