Справа № 810/2804/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Журавель В.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Справа: № 810/2804/14

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нові будівельні матеріали» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові будівельні матеріали» (далі - позивач ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області ( далі - відповідач ) про скасування податкових повідомлень-рішень від 20.12.2013 р. № /1396 - у повному обсязі та №/1397 - в частині визначення завищення від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 148757,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Нові будівельні матеріали» ( далі - ТОВ «Нові будівельні матеріали» ) є юридичною особою та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області ( далі -ДПІ в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області ) як платник податку на додану вартість ( далі - ПДВ ).

Відповідачем була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої складено акт від 29.11.2013 р. № 1239/2201/32843212.

Перевіркою встановлено порушення позивачем положень пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, пп. 153.8.1 п. 153.8 ст. 153, п. 198.6 ст. 198, п. 201.6 ст. 201, п. 102.5 ст. 102, п. 187.1 ст. 187, п. 192.1 ст. 192 ПК України, що призвело до заниження валового доходу на загальну суму 3565758,00 грн., до завищення податкового кредиту на загальну суму 20865,00 грн., до заниження податкових зобов'язань на загальну суму 148757,00 грн.

Такі висновки податкового органу обґрунтовані, зокрема, тим, що: 1) ТОВ «Нові будівельні матеріали» станом на 01.04.2011 р. мало неповернуту кредиторську заборгованість, яка виникла у грудні 2007 року в сумі 6702000,00 грн., яка не була врахована товариством при складанні його податкової звітності, що призвело до заниження ним доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 9548858,00 грн., у тому числі по періодах: 2 кв. 2011 р. - 6702000,00 грн. та 4 кв. 2011 р. - 2846858,00 грн.; 2) ТОВ «Нові будівельні матеріали» при складанні податкової звітності за результатами операцій по договорам міни, укладеним з ТОВ «Розвиток і перспективи», ТОВ «Столиця-Капітал-Інвест» щодо обміну акцій ТОВ «Європа-Азія» за ціною 5378700,00 грн. на акції АКБ Банк «Аркада» за ціною 5378700,00 грн., було двічі включено до податкової звітності вартість акцій, які обмінюються, що призвело до заниження валових доходів за 2011 рік на суму 1604800,00 грн. та за 2012 рік на суму 3672000,00грн.

На підставі та на виконання акту перевірки від 29.11.2013 р. №1239/2201/32843212 відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.12.2013 р.: 1) № /1397, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 169622,00 грн.; 2) № /1396, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 3565758,00 грн. - за основним платежем і 192780,00 грн. - за штрафними ( фінансовими ) санкціями ( штрафами ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем на підставі необґрунтованих і помилкових висновків, викладених в акті перевірки від 29.11.2013 р. №1239/2201/32843212.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України, у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - ПК України ), Цивільним кодексом України ( далі - ЦК України ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пп. 14.1.11 «а» п. 14.1 ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

У ст. 257 ЦК України закріплено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В абзаці 1 пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України, інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Підпунктом 153.8.1 пункту 153.8 та пунктом 153.10 статті 153 ПК України визначено, що облік загального фінансового результату (прибутку/збитку) за операціями з торгівлі цінними паперами ведеться платником податку окремо від інших доходів і витрат.

Платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями с цінними паперами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

Платники податку визначають фінансовий результат за операціями з цінними паперами відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку шляхом зменшення прибутків за операціями з цінними паперами на суму збитків від операцій з іншими цінними паперами протягом такого звітного періоду.

Прибуток за кожною окремою операцією з цінними паперами розраховується як позитивна різниця між доходом від такого відчуження та сумою витрат у зв'язку з придбанням таких цінних паперів за винятком операцій з торгівлі борговими цінними паперами, в яких сума доходу від відчуження зменшується на суму нарахованих, але не отриманих процентів і оподаткування яких здійснюється відповідно до пункту 137.18 цього Кодексу та сума витрат з придбання таких цінних паперів зменшується на суму сплачених процентів продавцю нарахованих згідно з умовами випуску таких цінних паперів.

Збиток за кожною окремою операцією з цінними паперами розраховується як від'ємна різниця між доходом від такого відчуження та сумою витрат у зв'язку з придбанням таких цінних паперів за винятком операцій з торгівлі борговими цінними паперами, в яких сума доходу від відчуження зменшується на суму нарахованих, але не отриманих процентів і оподаткування яких здійснюється відповідно до пункту 137.18 цього Кодексу та сума витрат з придбання таких цінних паперів зменшується на суму сплачених процентів продавцю. Для цілей цього пункту дохід платника податку від продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів визнається на дату переходу покупцеві права власності на такі цінні папери.

Витрати платника податку на користь продавця або емітента цінних паперів визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від відчуження таких цінних паперів.

Доходи та витрати від проведення товарообмінних (бартерних) операцій визначаються відповідно до договірної ціни такої операції, але не нижчої (вищої) від звичайних цін.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що: 1) правовою підставою для декларування платником податків зобов'язань за договорами із контрагентами як безнадійної заборгованості є сплив трьохрічного строку позовної давності за такими зобов'язаннями, у відповідності з вимогами ст. 257 та ч. 5 ст. 261 ЦК України; 2) сума прибутку за операціями з цінними паперами зменшується на суму збитків за такими операціями, з урахуванням особливостей операцій міни, які в окремих випадках можуть призводити до зрівняння вартості переданих платником податків цінних паперів і отриманих ним цінних паперів за цими операціями. У такому разі прибуток і збиток платника податків за операціями з цінними паперами одночасно обліковуватимуться в його податковій звітності та при обчисленні дорівнюватимуть нулю.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що 06.08.2007 р. між позивачем і ТОВ «Будівництво та реконструкція» було укладено договір № 010-08-2007 на розробку проектно-кошторисної документації / Т. 1 а.с. 98 /, у п. 2.4 якого визначено дату остаточного розрахунку датою підписання остаточного акту здачі-приймання робіт. Такий акт складений між сторонами 31.12.2010 р. / Т. 1 а.с. 111 /, тобто саме з цієї дати слід відраховувати трьохрічний строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, а отже, правова підстава для віднесення позивачем заборгованості за цим договором до безнадійної, у розумінні пп. 14.1.11 «а» п. 14.1 ст. 14 ПК України, могла б виникнути у ТОВ «Нові будівельні матеріали» лише 31.12.2013 р., а не станом на 01.04.2011 р., як це було помилково зазначено відповідачем в акті перевірки / Т. 1 а.с. 23-25 / та стало підставою для прийняття ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.12.2013 р. № /1396.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що між позивачем і АКБ «Аркада» були укладені договори купівлі-продажу акцій від 15.05.2006 р. № 2-В та від 30.05.2006 р. № 5-В / Т. 1 а.с. 140-141 /, а за договорами міни цінних паперів від 04.07.2011 р. № 482/2011-Б, № 485/2011-Б, укладеними між позивачем і ТОВ «Розвиток і перспективи», ТОВ «Столиця-Капітал-Інвест» / а.с. 142-144, 147-149 /, цінні папери, придбані позивачем у АКБ «Аркада» ( акції цього банку ) вартістю 5378700,00 грн. були обмінені ним на акції ПАТ «Будівельна корпорація «Європа-Азія-Україна» такої ж вартості, у зв'язку з чим, ТОВ «Нові будівельні матеріали» у своїй податковій звітності відобразило відповідні суми витрат і прибутку, що при обчисленні складає нуль. Однак, відповідачем в акті перевірки помилково було зазначено, що товариством двічі обліковано вартість одних і тих самих акцій / Т. 1 а.с. 25 /, що стало підставою для прийняття ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.12.2013 р. № /1397 - в частині визначення завищення від'ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 148757,00 грн.

Більш того, апеляційний суд відзначає й те, що податкові показники, зазначені відповідачем в акті перевірки на сторінці 9-10, а саме: 2846858,00 грн., на підставі якого ним були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, взагалі не мають зв'язку з показниками податкової звітності позивача і видаються помилковими.

Досліджуючи докази в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 86 КАС України, та переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, згідно з приписами ст. 195 КАС України, апеляційний суд приймає до уваги й висновок судово-економічної експертизи від 31.10.2014 р. № 7530/14-45, в якому також зазначено, що розрахунку податкового органу, наведені акті перевірки ТОВ «Нові будівельні матеріали» від 29.11.2013 р. № 1239/2201/32843212, є помилковими і не підтверджуються документально.

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, та запитам і ухвалі апеляційного суду про витребування доказів, не було надано жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 70 КАС України, доказів, які б спростовували встановлені судом першої інстанції обставини та переконували б колегію суддів у правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги, які являють собою викопіювання з акту перевірки, судова колегія вважає їх не обґрунтованими, безпідставними і такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову і приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 24.04.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.