Справа № 821/2551/13-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 р. Справа № 821/2551/13-а

Категорія: 11 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Херсонській області про скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2013р. арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ юстиції у Херсонській області, та з урахуванням уточнень до позову від 25.07.2013 року, просив скасувати припис №01 від 14.06.2013 року в частині вдосконалення організаційної структури управління ТОВ «Херсонавтотранс», визначення умов оплати праці посадовими особами без згоди загальних зборів засновників ТОВ «Херсонавтотранс», чим порушено ч.4 ст.145 ЦК України та п.3 укладеного 01.02.2013 року договору про надання консультаційних, юридичних послуг з ТОВ «Карбон-Юг» при відсутності у зазначеного товариства повноважень щодо надання консультаційних, юридичних послуг, чим порушено п.5 ч.8 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем за результатами позапланової перевірки його діяльності було прийнято неправомірний припис, яким встановлено фактично неіснуючі порушення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 09.08.2013р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25.07.2013 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

21.05.2013 року до ГУЮ у Херсонській області надійшло доручення Міністерства юстиції України від 15.05.2013р. №П-6877/13.2 про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень розпорядника майна ТОВ «Херсонавтотранс».

23.05.2013 року ГУЮ у Херсонській області винесено наказ №234/4 щодо проведення з 04.06.2013р. по 06.06.2013р. невиїзну позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво №848 від 15.04.2013р.) з питань додержання Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Законів України та іншого законодавства з питань банкрутства щодо виконання ним повноважень розпорядника майна ТОВ «Херсонавтотранс» і в цей же день було оформлено посвідчення про проведення позапланової перевірки №06 та повідомлення про проведення позапланової перевірки №01.

За результатами цієї позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 06.06.2013р. уповноваженою особою ГУЮ складено довідку №01, в якій зафіксовано порушення вимог законодавства, а саме: вдосконалення організаційної структуру управління ТОВ «Херсонавтотранс», визначення умов оплати праці посадовим особам без згоди загальних зборів засновників ТОВ «Херсонавтотранс»; укладення 01.02.2013 року договору про надання консультаційних, юридичних послуг з ТОВ «Карбон-Юг» при відсутності у зазначеного Товариства повноважень щодо надання консультаційних, юридичних послуг.

Крім того, головою комісії в.о. начальника відділу банкрутства Сімеоніді І.А. та членами комісії ОСОБА_3 і ОСОБА_4, на підставі наказу ГУЮ в Херсонській області від 23.05.2013 року №234/4, з 04.06.2013р. по 06.06.2013р. проведено невиїзну позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 щодо виконання ним повноважень розпорядника майна ТОВ «Херсонавтотранс», за результатами якої складено акт 13.06.2013 року №06, в якому встановлено наступні порушення: неподання до господарського суду витребуваних документів, а саме звіту про хід процедури розпорядження майном боржника, відомостей щодо наявного майна боржника, в тому числі коштів, які знаходяться на рахунках у банках, доказів неспроможності відновити свою платоспроможність боржника; вдосконалення організаційної структуру управління ТОВ «Херсонавтотранс», визначення умов оплати праці посадовим особам без згоди загальних зборів засновників ТОВ «Херсонавтотранс»; укладення 01.02.2013 року договору про надання консультаційних, юридичних послуг з ТОВ «Карбон-Юг» при відсутності у зазначеного Товариства повноважень щодо надання консультаційних, юридичних послуг.

14.06.2013 року ГУЮ у Херсонській області на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1 винесено припис №01 про недопущення повторних порушень.

Не погоджуючись з вищезазначеними діями та рішеннями відповідача, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та безпідставності позовних вимог та відповідно, з правомірності дій та спірних рішень відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» №2343-ХІІ, арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до ст.4 вказаного Закону №2343-ХІІ, право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

За змістом п.п.1,4,9 «Положення про Міністерство юстиції України» (затв. Указом Президента України від 06.04.2011р. №395/2011), Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України; Мін'юст України є державним органом з питань банкрутства.

До повноважень Міністерства юстиції України віднесено, зокрема, здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Мін'юст України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції (п. 7 Положення).

Положенням про Головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (затв. наказом МЮ України від 23.06.2011р. №1707/5) встановлено повноваження Головного управління юстиції в Херсонській області відносно здійснення за дорученням Міністерства юстиції України контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Як вбачається зі змісту статті 106 Закону №2343-ХІІ, позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Як встановлено судами обох інстанцій та вже зазначалося вище, 14.06.2013 року ГУЮ у Херсонській області, за результатами проведених невиїзних позапланових перевірок, на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1 було винесено та направлено рекомендованим листом припис №01 про недопущення повторних порушень.

Саме зазначений вище припис в частині п.2 та п.3 та його відповідність нормам чинного законодавства та фактичним обставинам і є головним питанням, порушеним позивачем в своїй позовній заяві.

Так, для правильного вирішення даного спору суду необхідно встановити чи діяв відповідач на підставі законодавства, а також чи здійснив позивач всі дії по наданню ГУЮ необхідних документів для підтвердження своєї позиції при винесенні спірного припису.

Для цього, судова коелгія вважає за необхідне дещо зупинитись на правомірності застосування приписів «Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)» від 15.01.2013р. №113/5, на який посилається як позивач ОСОБА_1, так і відповідач в своїх запереченнях на даний позов.

Ще раз слід звернути увагу на те, що всі відносини з проведення спірних перевірок та винесення за їх результатами оскаржуваного припису виникли в період з 13.04.2013 року по 14.06.2013 року.

Як вбачається з постанови окружного адміністративного суду м.Києва від 05.06.2013р. (справа №826/5294/13-а) за адміністративним позовом ОСОБА_5, наказ Міністерства юстиції України від 15.01.2013р. №113/5 «Про затвердження Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)» визнано незаконним та недійсним. Дана постанова суду набрала законної сили у вересні 2013 року на підставі ухвал Київського ААС від 05.09.2013р. та ВАС України від 17.12.2013р. і на цей час є чинною.

Отже, з викладеного слідує, що тільки з червня чи вересня 2013 року у сторін не було підстав керуватися положеннями вказаного вище Порядку №113/5, однак до 05.06.2013р. всі дії відповідача та позивача повинні були відповідати цьому Порядку, тому, суд 1-ї інстанції обгрунтовано застосував приписи цього Порядку в частині дій сторін до 05 червня 2013 року.

Що ж стосується видання наказів позивачем під час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Херсонавтотранс», то з цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до положень п.2 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у процедурі розпорядження майном за клопотанням сторін, учасників провадження у справі про банкрутство, або розпорядника майна, що містить відомості про перешкоджання керівником боржника діям розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника і кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов'язків на розпорядника майна.

Як видно з матеріалів справи, сторонами не заперечується той факт, що у спірний період часу обов'язки генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» виконував саме арбітражний керуючий ОСОБА_1 (в межах судової справи про банкрутство ТОВ «Херсонавтотранс» ).

Пунктом 1 ст.92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Статтею 62 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Крім того, дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Як слідує зі змісту вимог п.1 ст.145 ЦК України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

При цьому, п.4 зазначеної статті визначено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить:

1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання;

2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу;

3) створення та відкликання виконавчого органу товариства;

4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів;

5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства;

6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

7) виключення учасника із товариства;

8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань.

Тобто, питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Статтею 143 Цивільного кодексу України визначено, що установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут.

Так, по справі встановлено, що статут ТОВ «Херсонавтотранс» зареєстровано виконавчим комітетом Херсонської міської ради від 27.05.2008 року.

З підпунктів «є» і «ж» пункту 10.7 зазначеного Статуту слідує, що до виключеної компетенції Зборів Учасників належать затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів Товариства, визначення його організаційної структури; визначення умов оплати праці посадових осіб Товариства, його філій та представництв.

Разом з тим, при виконанні повноважень керівника ТОВ «Херсонавтотранс» арбітражним керуючим ОСОБА_1 з метою вдосконалення організаційної структури управління ТОВ «Херсонавтотранс» та забезпечення безперебійної роботи товариства було видано наказ від 29.11.2012р. №264, згідно з яким, до штатного розкладу товариства було введено штатну одиницю виконавчого директора ТОВ «Херсонавтотранс».

Далі, по справі встановлено, що наказом ОСОБА_1 від 30.11.2012р. №422-к 1-го заступника генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» Васильєва Є.Ю. було переведено на посаду виконавчого директора ТОВ «Херсонавтотранс» з 30.11.2012р.

Між тим, як вбачається з відповіді ТОВ «Херсонавтотранс» від 05.06.2013р. №02/561, надання повноважень на зміну організаційної структури Товариства та визначення умов оплати праці його посадовим особам загальними зборами засновників арбітражному керуючому ОСОБА_1 не надавалася.

Наявне у позивача, відповідно до Статуту право на затвердження штатного розкладу та посадових окладів співробітників не надає йому такого права на їх визначення.

Таким чином, під час виконання обов'язків генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» позивачем фактично самостійно було вдосконалено організаційну структуру управління ТОВ «Херсонавтотранс».

При цьому, беззаперечних та достатніх доказів, які спростовують вищенаведені факти ОСОБА_1 до теперішнього часу судам обох інстанцій так і не надав.

До того ж, одночасно ще необхідно вказати й про ту обставину, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 28.02.2013р. (справа №5024/1382/12) арбітражного керуючого ОСОБА_1 було усунено від виконання обов'язків розпорядника майна ТОВ «Херсонавтотранс», яка набала законної сили в квітні 2013 року на підставі ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 09.04.2013р.

Стосовно ж факту та обставин укладення 01.02.2013 року позивачем з ТОВ «Карбон-Юг» договору про надання консультаційних та юридичних послуг судова колегія зазначає.

Так, ч.5 п.8 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що розпорядник майна має право залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їх діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом або рішенням комітету кредиторів.

Як вже вказувалося вище, сторонами не заперечується той факт, що на момент укладання даного договору, обов'язки генерального директора ТОВ «Херсонавтотранс» виконував арбітражний керуючий ОСОБА_1

Пунктом 10.11 Статуту ТОВ «Херсонавтотранс» генеральному директору товариства надано право, зокрема, укладати будь - які угоди (за виключенням таких, укладання яких потребує згоди Зборів Учасників).

Як встановлено з матеріалів справи, 01.02.2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Карбон-Юг» в особі директора Чабанова Ю.К., було укладено договір про надання консультаційних, юридичних послуг строком до 31.12.2013 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Карбон-Юг» за класифікацією видів економічної діяльності (КВЕД) включає в себе такі види діяльності: 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 47.30 роздрібна торгівля пальним; 52.24 транспортне оброблення вантажів; 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Отже, з вищевикладеного слідує, що ТОВ «Карбон - Юг» фактично не здійснює діяльність з надання консультаційних чи юридичних послуг.

Позивач же, в свою чергу, зазначає, що вказаний вище перелік діяльності цього підприємства не є вичерпним і встановлюється статутом ТОВ «Карбон-Юг». Але, наявний же в матеріалах справи статут ТОВ «Карбон-Юг» від 30.08.2012 року, не дає суду можливості погодитись з такою позицією, оскільки розділ 3 «Види діяльності товариства» не містять такої діяльності для виконання якої ОСОБА_1 укладено договір 01.02.2013 року.

У відповідності до приписів ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (у редакції, що діяла на час проведення перевірки), якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Водночас, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відомості щодо видів діяльності ТОВ «Карбон-Юг», що містяться у Державному реєстрі є достовірними і можуть бути використані як належний доказ ГУ юстиції у Херсонській області, доки до них не внесено відповідних змін.

До того ж, стосовно видів діяльності ТОВ «Карбон-Юг» слід ще зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.17 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості щодо видів діяльності юридичної особи.

Відомості щодо видів діяльності ТОВ «Карбон-Юг» внесені до Державного реєстру на підставі Статуту вказаного підприємства, а тому відповідно, вони є достовірними.

Крім того, судова колегія одночасно також звертає увагу й на те, що здійснення консультаційних та юридичних послуг передбачає наявність певних елементів. В даному випадку, такими елементами є наявність кваліфікованих фахівців та матеріальної бази, які виключають сумніви у компетентності даної юридичної особи з зазначених питань.

Отже, з огляду на вищевикладене, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування припису про недопущення повторних порушень від 14.06.2013 року №01 щодо зобов`язання не допускати антологічних порушень належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами, а тому, задоволенню не підлягають.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко