Справа № 490/14882/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015р. м. Київ К/800/65587/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області про захист права на пенсійне забезпечення, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду України від 26 листопада 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2010 року ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з заявою про роз`яснення постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.11.2009 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2014 року, вищевказану заяву задоволено. Суд роз`яснив постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.11.2009 року, зазначивши, що для виконання цієї постанови в частині видачі довідки про розмір грошового забезпечення та внесення до неї відомостей про розмір грошового забезпечення відповідач має:

- визначити посаду у діючих військово-морських силах України, до якої прирівнюється посада, що обіймав позивач під час проходження ним служби;

- визначити середній розмір морського грошового забезпечення, що було фактично отримане особою з тих, які обіймають визначену таким чином посаду у діючих ВМС України, у січні 2008 року шляхом ділення суми розмірів морського забезпечення, отриманих всіма такими військовослужбовцями, на кількість відповідних військовослужбовців або - на підставі відповідного розпорядження Центральних органів військового командування про середній розмір морського грошового забезпечення у ВМС України;

- надати позивачеві довідку про саме такий розмір морського грошового забезпечення задля перерахунку його пенсії.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду України від 26 листопада 2014 року:

- апеляційні скарги ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено, апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області залишено без задоволення;

- ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2014 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про роз`яснення постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 листопада 2009 року задоволено.

- роз`яснено постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2009 року, зазначивши, що розрахунок для проведення перерахунку пенсії необхідно проводити згідно відомостей особової справи ОСОБА_1 щодо його плавання, зокрема, з урахуванням морського грошового забезпечення у розмірі - 40 %, а в разі закордонного плавання - 60 % посадового окладу. В тому ж разі, якщо особова справа позивача містить відомості щодо перебування особи лише у внутрішньому плаванні, то перерахунок пенсії повинен відбуватись лише з урахуванням морського грошового забезпечення у розмірі 40%.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що вищевказана заява є обґрунтованою, а постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.11.2009 року підлягає роз`ясненню.

У поданій касаційній скарзі ГУПФ України у Миколаївській області заявило вимоги про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що ухвалені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вищевказаної заяви.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що виконавче провадження закінчено 28.12.2010 року, а тому відсутні підстави для задоволення вищевказаної заяви.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.11.2009 року, залишеною без змін ухвалами Апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2010 року та Вищого адміністративного суду України від 31 жовтня 2013 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати для перерахунку пенсії позивачу довідку про розмір його грошового забезпечення, зазначивши у ній, крім інших видів грошового забезпечення, відомості про отримання позивачем морського грошового забезпечення у середньому розмірі, що фактично виплачені у січні 2008 року за відповідною посадою, і направити її до Головного Управління пенсійного Фонду України у Миколаївській області, яке в свою чергу зобов`язане здійснити відповідний перерахунок пенсії позивачеві.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Верховний Суд України у пункті 13 своєї постанови № 11 від 29.12.1976 року «Про судове рішення» зазначив, що при роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично поставлено питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, суд своєю ухвалою відмовляє у роз`ясненні рішення.

Обґрунтовуючи вищевказану заяву про роз`яснення представник ІНФОРМАЦІЯ_1 посилався на незрозумілість з якого саме відсотку морського грошового забезпечення позивачу необхідно проводити розрахунок (з 60 % при закордонному плаванні або 40 % при внутрішньому), якщо позивач відповідно до відомостей плавання перебував лише у внутрішньому плаванні, а відомості щодо плавання закордоном в особовій справі позивача відсутні.

Відповідно до п. 27.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 військовослужбовцям плаваючого складу, які проходять службу на надводних кораблях, підводних човнах (далі - кораблі), суднах, що зараховані в кампанію, в управліннях їх з`єднань, постійно розташованих на кораблях і суднах, які перебувають у кампанії, а також військовослужбовцям неплаваючого складу, які направлені для несення бойової служби або виконання службових завдань на кораблі, суднах Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що перебувають у кампанії, виплачується морське грошове забезпечення у таких розмірах: у разі внутрішнього плавання - 40 відсотків, у разі закордонного плавання - 60 відсотків посадового окладу за основною посадою або такою, що тимчасово виконується.

Враховуючи п. 27.1 вищезазначеної Інструкції, суд касаційної інстанції вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції, що якщо особова справа позивача містить відомості щодо перебування особи лише у внутрішньому плаванні, то перерахунок пенсії повинен відбуватись лише з урахуванням морського грошового забезпечення у розмірі 40%.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду України від 26 листопада 2014 року жодним чином не внесено змін у постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.11.2009 року та не вирішено питання, які не були предметом судового розгляду у вказаній постанові, а лише роз`яснено ту частину рішення, що була незрозуміла Миколаївському обласному військовому комісаріату.

Суд касаційної інстанції відхиляє доводи касаційної скарги ГУПФ України у Миколаївській області про те, що виконавче провадження закінчено 28.12.2010 року, а тому відсутні підстави для задоволення вищевказаної заяви, оскільки матеріали справи не містять, судам попередніх інстанцій не надавалась, належним чином оформлена копія постанови про закриття чи закінчення виконавчого провадження.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з оскаржуваних судових рішень вбачається, що при їх ухвалені, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду України від 26 листопада 2014 року у справі № 490/14882/13-а без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п`яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко