Справа № 804/12470/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу державної установи Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року

за позовом державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

до державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України»

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),–

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, державна установа Інститут сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіркою встановлено, зокрема, що відповідачем експлуатуються наступні джерела утворення викидів: дробарка зі змішувачем для приготування корму, свиноферма, гноєсховище, норії, бункера, машини очистки зерна, гаражні бокси, заправочні станції, булеряни, заточний, токарний та свердлильний верстати, тощо. Інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не проводилась, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відсутній, що є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Пунктом 4.2 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року № 429 встановлено, що до завдань Держекоінспекції віднесено, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про здійснення заходів із запобігання забрудненню (засміченню) земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; законодавства про поводження з відходами щодо: дотримання вимог виданих дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; дотримання вимог виданих лімітів на утворення та розміщення відходів.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров’я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, Переліком найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1598, визначені найбільш поширені забруднюючи речовини, до яких відносяться оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки та формальдегід, а також небезпечні забруднюючі речовини, до яких відносяться метали та їх сполуки, органічні аміни, леткі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки. Даний перелік є вичерпним.

З акту перевірки вбачається, що при проведенні перевірки були відібрані проби ґрунту навколо візуально забруднених земельних ділянок з метою проведення інструментально-лабораторного контролю щодо визначення вмісту забруднюючих речовин. При дослідженні ґрунту встановлено вміст азоту амонійного, у зв’язку з чим державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області дійшла висновку про використання відповідачем джерел утворення викидів без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Оскільки, державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області при проведенні перевірки виявлено в ґрунті вміст азоту амонійного, який не передбачений Переліком ні як найбільш поширена забруднююча речовина, ні як небезпечна забруднююча речовина, то висновок позивача про порушення державним підприємством «Дослідне господарство «Дніпро» Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України» статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме експлуатація джерел утворення викидів без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря є безпідставним.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Керуючись статтями 196, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державної установи Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України – задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року – скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий