Справа № 2а-4546/12/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Справа № 147756/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Гінди О.М., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби у Львівській області (тепер - Головне управління ДФС у Львівській області) про визнання протиправними дій та скасування наказів, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16.12.2011 року звернувся в суд з адміністративним позовом до ДПС у Львівській області в якому, уточнивши позовні вимоги, просив визнати неправомірними дії, що полягають у невиплаті грошової допомоги при звільненні і компенсації за невикористані відпустки, визнати протиправним та скасувати наказ від 12 грудня 2011 року №418-о в частині скасування наказів ДПА у Львівській області №213-о і №214-о від 14.06.2011р. на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що при винесенні постанови суд не застосував вимоги ч.2 ст.19 Конституції України та ст.2 КАС України.

Вказує, що видаючи наказ №418-о від 12.12.11 про скасування своїх попередніх наказів №213-о і 214-о від 14.06.11 ДПС у Львівській області перевищила свої повноваження, не виконала вимог ст.19 Конституції України, вимог листа ДПА України №3039/7/04-2217 від 15.02.07 про визнання його невинним у дискредитації, зазначивши підставою його видання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 року.

Окружним судом жодною правовою нормою не обґрунтовано відмову у задоволенні його позову.

Представник відповідача подав заяву з проханням розглядати справу в порядку письмового провадження, позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ. З 17 лютого 1997 року позивач був виконуючим обов'язки начальника спеціалізованого підрозділу фізичного захисту Управління податкової поліції ДПА у Львівській області.

Наказом голови ДПА у Львівській області №97-о від 01.07.1997р. «На виконання наказу ДПА України №340-о від 07 травня 1997 року» ОСОБА_1 звільнено з органів податкової поліції за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом ДПА у Львівській області №84-о від 24.02.2007р. в часткову зміну наказу №97-о від 01.07.1997р. змінено підставу звільнення: вважати ОСОБА_1 звільненим за п.64 "є" (за порушення дисципліни).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2011р. постановлено визнати протиправним та скасувати наказ ДПА України від 07.05.1997 року №340-о "Про безвідповідальні дії працівника УПП ДПА у Львівській області ОСОБА_1 та його покарання"; визнати протиправним та скасувати наказ ДПА України від 01.07.1997 року №97-о в частині звільнення з органів податкової міліції у запас Збройних сил України підполковника міліції ОСОБА_1 виконуючого обов'язки начальника спеціалізованого підрозділу фізичного захисту УПМ ДПА у Львівській області з 01.07.1997 року; визнати протиправним та скасувати наказ ДПА України від 24.02.2007 року №84-о "По особовому складу УПМ ДПА у Львівській області"; поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов'язки начальника спеціалізованого підрозділу фізичного захисту УПМ ДПА у Львівській; стягнути з ДПА у Львівській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 02.07.1997 року по 02.06.2011 року за виключенням сум отриманої заробітної плати за вказаний період.

На виконання цієї постанови суду ДПА у Львівській області видала наказ від 14.06.2011р. №213-о, яким поновила ОСОБА_1 на посаді. Одночасно було видано наказ №214-о про звільнення ОСОБА_1 за п.65 "а" (за віком) Положення про проходження служби в органах внутрішніх справ. Цим наказом передбачено виплатити грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% грошового утримання за кожний повний рік служби і компенсацію за невикористану відпустки.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011р. скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2011р.: визнано протиправним та скасовано наказ ДПА у Львівській області від 24.02.2007р. №84-о; залишено без розгляду позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів ДПА України від 07.05.1997р. №340-о, наказів ДПА у Львівській області №35-о від 28.02.1997р. та №97-о від 01.07.1997р.; закрито провадження в частині позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов'язки начальника спеціалізованого підрозділу фізичного захисту Управління податкової поліції ДПА у Львівській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправним та скасування висновку ДПА України від 22.04.1997р.

Наказом №418-о від 12.12.2011р., який видано з урахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011р., скасовано наказ №84-о від 24.02.2007р. (про звільнення ОСОБА_1 за порушення дисципліни), №213-о від 14.06.2011р. (про поновлення ОСОБА_1 на посаді), №214-о від 14.06.2011р. (про звільнення ОСОБА_1 за віком).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що правовою підставою виплати грошової допомоги був наказ №214-о від 14.06.2011р., який скасований відповідачем, таким чином, правова підстава виплати відпала.

Що ж до наказу №418-о від 12.12.2011р., то він є правомірним, оскільки його видано за наслідками розгляду справи апеляційним судом та з урахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже з'ясовано у зв'язку із скасуванням постанови Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2011, наказом ДПС у Львівській області від 12.12.2011 року №418-о «По особовому складу УПМ ДПА у Львівській області», на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2011 року у справі №50688/11/9104 (яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2014 року (справа №К/9991/89491/11):

скасовано наказ ДПА у Львівській області від 24.02.2007 року №84-о про звільнення підполковника податкової міліції ОСОБА_1, виконуючого обов'язки начальника спеціалізованого підрозділу фізичного захисту управління податкової поліції ДПА у Львівській області за ст.64 п.«є» (за порушення дисципліни), з 01 липня 1997 року;

скасовано наказ ДПА у Львівській області від 14.06.2011 року №213-о про поновлення ОСОБА_1 в податковій міліції з 01 липня 1997 року;

скасовано наказ ДПА у Львівській області від 14.06.2011 року №214-о про звільнення ОСОБА_1 з податкової міліції, 14 червня 2011 року.

Наказом ДПА у Львівській області №214-о було прописано виплатити позивачу грошову допомогу відповідно до п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (чинної на момент звільнення позивача з посади).

Враховуючи наведені судові рішення та накази відповідача, чинним є наказ №97-о від 01.07.1997р., яким ОСОБА_1 звільнено з органів податкової поліції за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Ця підстава звільнення є перешкодою для отримання грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, згідно п.10 якої (в редакції, що діяла на 01.07.1997р. - день звільнення) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення. Особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільненим зі служби за дискредитацію, або у зв'язку із засудженням за вчинення злочину (в тому числі у зв'язку із засудженням умовно), грошова допомога, передбачена цим пунктом, не виплачується.

Також щодо правомірності наказу №418-о від 12.12.2011р., слід зазначити, що ОСОБА_1 було поновлено на роботі на виконання постанови суду першої інстанції від 02.06.2011р., яка підлягала негайному виконанню, тому у разі скасування судового рішення, підлягає скасуванню і наказ відповідача про поновлення на роботі.

Оскільки після поновлення на роботі ОСОБА_1 було звільнено за віком, то і цей наказ теж підлягає скасуванню. Таким чином, зі скасуванням постанови суду від 02.06.2011р. відпали правові підстави для поновлення ОСОБА_1 (наказ №213-о від 14.06.2011р.) та наступного звільнення за віком (наказ №214-о від 14.06.2011р.) і відповідні накази були скасовані правомірно.

З огляду на викладене колегія суддів вважає вимоги позивача безпідставними та погоджується з висновком щодо відмови в задоволення такого.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2012 року у справі №2а-4546/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді О.М. Гінда

М.П. Кушнерик