Справа № 405/8496/14-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2015-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8496/14-а
Провадження №2-а/405/457/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Олікс» до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач приватне підприємство «Олікс» звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, в якому просив скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 листопада 2012 року №942 «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда» від 11 вересня 2014 року №424.

На обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 11.09.2014 р. №424 було змінено схему руху міського автобусного маршруту загального користування №6 «вул. ОСОБА_3 Радгосп «Тюльпан», а саме: було додано просп. Винниченка і вул. ОСОБА_4 та вилучено пров. Училищний і вул. Медведєва, а також замінено кінцеву зупинку з радгоспу «Тюльпан» на сел. Молодіжне, при цьому зазначена схема руху маршруту №6 майже повністю збігається зі схемою руху маршрутів №1ц, 27 та 15, які обслуговуються позивачем, як перевізником на зазначених маршрутах, на підставі договорів 351/07 від 04 вересня 2013 року та №58/07 від 08 січня 2014 року на регулярні перевезення пасажирів на автобусному маршруті, що завдає йому(позивачеві) збитків, так як наявність дублюючого маршруту позбавляє підприємство значної частини доходу та завдає значних збитків, так як кількість перевезень пасажирів на маршрутах, які обслуговує підприємство зменшилася, а витрати на обслуговування маршрутів автобусами залишилися попередніми.

Зазначене рішення вважає незаконним, посилаючись при цьому на порушення відповідачем п. 6.11 ОСОБА_5 організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 17.07.2013 р. №480, за яким рішення щодо коригувальних дій на автобусному маршруті загального користування приймається організатором перевезень на підставі обстеження пасажиропотоку, в свою чергу відповідачем обстеження пасажиропотоку не проводилося, п.20 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого постановою КМУ від 18 лютого 1997 р. №942, за яким внесення змін постійного характеру до маршруту (продовження, скорочення, зміна шляху продовження між зупинками), введення або вилучення зупинок та/або зміна графіка руху може здійснюватися на міських та приміських маршрутах у разі шляху проходження (продовження або скорочення без зміни виду сполучення), що не перевищує 25% відсотків загальної протяжності маршруту, в свою чергу, продовження маршруту №6 до сел.Молодіжне та шлях проходження протяжності маршруту перевищує 25% відсотків загальної протяжності маршруту, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №942 від 08.11.2012 року, ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», яким визначено, що проекти нормативно-правових, актів рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття, в той час як відповідачем проект оскаржуваного рішення у спосіб, визначений законом, не оприлюднювався.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 листопада 2014 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ФОП ОСОБА_6

Представник позивача під час судового розгляду справи в порядку ч.1 ст.51 КАС України позовні вимоги уточнив, та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати нечинним рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 11 вересня 2014 року №424 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 листопада 2012 року №942 «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда», при цьому, посилаючись на обставини, зазначені в позові, просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача надав також додаткові письмові пояснення до позову.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необгрунтованими та безпідставними, просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Надав письмові заперечення проти адміністративного позову, зазначивши на обгрунтування заперечень, що оскаржуване позивачем рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №424 від 11 вересня 2014 року прийнято правомірно, в межах наданих законом повноважень, який (Закон) визначає, що виконавчий комітет Кіровоградської міської ради має повноваження на затвердження та внесення часткових змін до схем руху міського пасажирського транспорту, посилання позивача на порушення відповідачем ОСОБА_5 організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 15.07.2013 року №480, є безпідставним, так як зазначений ОСОБА_5 визначає механізм організації підготовки до відкриття нових автобусних маршрутів загального користування, в той час, як виконавчий комітет Кіровоградської міської ради при прийнятті рішення мав на меті не відкриття нового автобусного маршруту, а саме зміну шляху проходження або скорочення без зміни виду сполучення. Крім того, зазначив, що при винесенні рішення відповідачем було дотримано і п.20 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176, за яким внесення змін до схеми руху автобусного маршруту №6 не перевищило 25% відсотків загальної протяжності маршруту, і відповідно до акту заміру автобусного маршруту загального користування від 28.07.2014 року, складеного а участю працівників ДАІ зміна шляху проходження маршруту від зупинки «Радгосп «Тюльпан» до зупинки «сел.Молодіжне», зміна маршруту на 4,1 км від загальної протяжності маршруту 16,9 км складає 24,26%. Окрім того, зазначив, що проект рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №424 від 11 вересня 2014 року у відповідності до вимог ч.3 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» був опублікований на офіційному сайті Кіровоградської міської ради 31 липня 2014 року, що підтверджується листом начальника відділу по роботі із засобами масової інформації від 03 листопада 2014 року №67. Також відмітив, що оскаржуване позивачем рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №424 від 11 вересня 2014 року станом на день подачі позову не порушувало та не порушує права позивача по справі, оскільки участі в конкурсі на обслуговування автобусного маршруту №6 він не приймав та не здійснював пасажирських перевезень за маршрутом №6, що з урахуванням положень ст.6 КАС України та рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ФОП ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх.№36254 від 04 грудня 2014 року, в якій просив слухати справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення проти позову представника відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на вимогах Закону, є обгрунтованими, разом з тим такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положення ст.6 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, щопозивачприватне підприємство «Олікс», відповідно до мети та предмету діяльності, визначених Статутом ПП «Олікс» на підставі договору №51/07 від 4 вересня 2013 року на регулярні перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування в м.Кіровоградіта договору №58/07 від 8 січня 2014 року на регулярні перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м.Кіровограді, укладених з Організатором Управлінням розвитку транспорту та звязку Кіровоградської міської ради, є Перевізником на автобусних маршрутах №27, №15, №1ц, який за умовами договорів зобовязується надавати транспортні послуги населенню на умовах, визначених цим Договором.

Крім того, положеннями Статуту ПП «Олікс» визначено, що основною метою діяльності підприємства є виробничо-господарська діяльність, спрямована на отримання прибутку для задоволення соціально-економічних потреб засновника та членів трудового колективу.

Судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда» від 08 листопада 2012 року №942 затверджено мережу автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда, якою, серед іншого, затверджено і номер маршруту №6, назва маршруту вул.Героїв Сталінграду- Радгосп «Тюльпан», схема руху маршруту (вул.ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_3, Космонавта Попова, Маршала Конєва, просп.Університетський, Правди, вул.Волкова, Академіка Корольова (у зворотному напрямку вул.Шатила, Бєляєва), Жовтневої революції, пров.Училищний, вул.Медвєдєва, ОСОБА_8, Полтавська, пров.Обїзний, вул.Короленка, Московська, Радгосп «Тюльпан» (в обох напрямках).

Рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 листопада 2012 року №942 «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда» від 11 вересня 2014 року №424 внесено зміни до зазначеного вище рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 листопада 2012 року №942, а саме пункт 4 (автобусний маршрут №6) мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда викладено в новій редакції, за якою номер маршруту №6, назва маршруту вул.ОСОБА_3 сел.Молодіжне, схема руху маршруту (вул.ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_3, Космонавта Попова, Маршала Конєва,

просп.Університетський, Правди, вул.Волкова, Академіка Корольова (у зворотному напрямку вул.Шатила, Бєляєва), Жовтневої революції,просп.Винниченка, вул.Велика Перспективна, ОСОБА_8, Полтавська, пров.Обїзний, вул.Короленка, Московська, сел.Молодіжне (в обох напрямках).

При цьому, відзначається, що на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 11 вересня 2014 р. № 424 було змінено схему руху міського автобусного маршруту загального користування №6 «вул. ОСОБА_3 Радгосп «Тюльпан», зокрема, було додано в схему руху маршруту просп. Винниченка і вул. ОСОБА_4 та вилучено зі схеми руху маршруту пров. Училищний і вул. Медведєва, та, крім того, змінено кінцеву зупинку з радгоспу «Тюльпан» на сел. Молодіжне.

Як вбачається зі схем дублювання маршрутів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачем, після внесення змін до схеми руху маршруту №6, даний маршрут почав частково дублювати маршрути №№1ц, 27 та 15, які обслуговуються позивачем.

Під час судового розгляду справи представник позивача зазначив про порушення прав позивача як перевізника, який здійснює регулярні перевезення на маршруті загального користування м.Кіровограда, оскільки існування дублюючого маршруту фактично позбавляє підприємство значної частини доходу та завдає підприємству значних збитків, що підтверджено також висновком експерта №17/1 від 05.11.2014 року, складеного внаслідок проведення судово-економічної експертизи у рамках кримінального провадження №007350 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, за яким встановлено, що підтверджується документально наявність збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) у ПП «Олікс» за період з 23.07.2014 по 30.09.2014 року внаслідок встановленого слідством незаконного використання міського маршруту загального користування №6 (перевізника ФОП ОСОБА_6В.) та дублювання ним маршрутів №27 та 1ц (перевізника ПП «Олікс») в розмірі 85 690,00 грн.

Позивач, звертаючись з позовом до суду за захистом порушених прав, оскаржив правомірність та законність прийнятого субєктом владних повноважень рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 листопада 2012 року №942 «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда» від 11 вересня 2014 року №424, зазначивши, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не у спосіб, визначений Законами України.

Як на підстави позовних вимог вказав на порушення відповідачем при прийнятті зазначеного рішення п.6.11 ОСОБА_5 організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 17.07.2013 р. №480, п.20 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. №942, ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до п.20 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. №176 внесення змін постійного характеру до маршруту (продовження, скорочення, зміна шляху проходження між зупинками), введення або вилучення зупинок та/або зміна графіка руху може здійснюватися: шляху проходження (продовження або скорочення без зміни виду сполучення), що не перевищує 25% відсотків загальної протяжності маршруту; шляху проходження (без зміни кінцевих зупинок та виду сполучення), якщо така зміна стосується не більш як 30% відсотків загальної протяжності маршруту.

Як вбачається з листа Управління розвитку транспорту та звязку Кіровоградської міської ради від 22.09.2014 р. №621/07 та не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні, зміна шляху проходження (продовження або скорочення без зміни виду сполучення) маршруту від зупинки «Радгосп «Тюльпан» до зупинки «сел. Молодіжне» (зміна маршруту на 4,1 км від загальної протяжності маршруту 16,9 км. складає 24,26%), зміна шляху проходження (без зміни кінцевих зупинок та виду сполучення) маршруту від зупинки «м-н Ковалівка» до зупинки «Швейна фабрика» через просп. Винниченка та вул. ОСОБА_4 (зміна довжини маршруту на 2,6 км. від загальної довжини маршруту 16,9 км. складає 15,38%).

При цьому, при визначенні на скільки у процентному відношенні змінилася довжина маршруту відповідач керувався тим, що на час винесення оскаржуваного рішення загальна довжина маршруту складала 16,9 км.

З зазначеним висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Зокрема, відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» паспорт маршруту це документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо.

Згідно з п.п. 2.1, 2.3 ОСОБА_5 розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 07.05.2010 №278 паспорт маршруту включає в себе характеристику маршруту, яка, в свою чергу, включає в себе, серед іншого, довжину маршруту.

В паспорті №0053/13 маршруту №6 характеристика маршруту міститься на стор.5. Згідно запису в графі «Довжина маршруту», загальна довжина маршруту складає 14,8 км.

Під час судового розгляду справи в судовому засіданні було досліджено оригінал паспорту маршруту №6, наданий представником відповідача, з якого вбачається, що на стор. 13 міститься запис, датований 08.09.2014 року про встановлення невідповідності довжини рейсу на маршруті фактичним показникам.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, до паспорту маршруту №6 було внесено зміни, згідно з якими загальна довжина маршруту до прийняття оскаржуваного рішення становила 16,9 км, відповідні зміни до маршруту було внесено на підставі актів заміру маршруту загального користування.

Відповідно до актів від 28 липня 2014 року та від 2 вересня 2014 року, складених комісією у складі ОСОБА_6, інспектора з організації дорожнього руху ст. лейтенанта ОСОБА_9 та механіка підприємства ПП Кобченка ОСОБА_10 було проведено замір відстані між зупинками загальної протяжності маршруту «вул. ОСОБА_7 Лелеківське кладовище» і загальна довжина маршруту складала 16,8 км та 16,9 км.

Виходячи з положень ст.70 КАС України щодо належності та допустимості доказів, зазначені акти не можуть вважатися належними та допустимими доказами, зважаючи на положення ч. 2 статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади і органи місцевого самоврядування, а також їх посадові особи зобовязані діяти тільки на підставі, у межах повноважень і способом, які передбачені Конституцією і законами України.

Представником відповідача під час судового розгляду справи не було наведено відповідної норми права, яка б встановлювала, що зміни до паспорту маршруту можуть вноситися на підставі актів заміру автобусного маршруту.

Чинним законодавством також не визначено, що заміри маршруту можуть проводитися комісією, до складу якої входить перевізник на даному маршруті та представник органів ДАЇ, та шляхом визначення довжини маршруту за допомогою фактичних показань технічних приладів транспортного засобу.

Приймаючи до уваги викладене вище, а також те, що законодавство України не визначає можливості вносити зміни на маршруті на підставі зазначених вище актів, відповідач при внесенні змін до маршруту, діяв не у спосіб, визначений законодавством, тому ці зміни не є чинними. Таким чином, зазначені докази правомірності внесення змін до маршруту були отримані відповідачем з порушенням закону.

Відповідно до ч.3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Окрім того, судом відзначається що така протяжність маршруту, як 16,9 кв.м. взагалі не зазначена у паспорті №0053/13 маршруту №6, на стор.13 паспорту маршруту, де зазначаються зміни на маршруті, є наявним лише запис про встановлення невідповідності довжини рейсу на маршруті фактичним показникам.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що загальна довжина маршруту №6 до винесення оскаржуваного рішення складала 14,8 км, як це зазначено на сторінці 5 паспорту маршруту.

Таким чином, якщо внаслідок зміни на маршруті (продовження або скорочення без зміни виду сполучення) довжина маршруту була збільшена на 4,1 км., про що зазначено в листі Управління розвитку транспорту та звязку Кіровоградської міської ради від 22.09.2014 р. №621/07, а загальна довжина маршруту на час винесення рішення складала 14,8 км, а не 16,9 км, то зміна шляху проходження маршруту №6 складає 27,7 % відсотків, що перевищує встановлені п.20 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту 25% відсотків.

Крім того, суд вважає, що відповідачем при прийнятті зазначеного рішення було порушено також п.6.11 ОСОБА_5 організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.07.2013 р. №480, згідно з яким рішення щодо коригувальних дій на автобусному маршруті загального користування приймається організатором перевезень на підставі візуального обстеження пасажиропотоку.

Вказана норма зазначає, що всі рішення щодо коригувальних дій на вже існуючому маршруті здійснюються на підставі візуального обстеження пасажиропотоку.

Представником відповідача в судовому засіданні не заперечувався той факт, що візуальне обстеження пасажиропотоку не проводилося.

В той час, як необхідність проведення саме візуального методу обстеження пасажиропотоку для удосконалення надалі розкладу руху та схеми маршруту на діючомуавтобусному маршруті загального користування встановлена п.2.9 зазначеного вище ОСОБА_5, який передбачає, що візуальний метод обстеження пасажиропотоків проводиться шляхом візуального визначення рівня наповнюваності автобусів у години "пік" на визначених організатором пасажирських перевезень чи автомобільним перевізником найбільш завантажених зупинках маршруту та (або) у пунктах пересадок на інші маршрути. Результати обстеження за візуальним методом використовуються для вивчення та удосконалення надалі розкладу руху та схеми маршруту на діючому автобусному маршруті загального користування.

Посилання представника відповідача на той факт, що ОСОБА_5 організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом, затверджений наказом Міністерства інфраструктури від 17.07.2013 р. №480 не регулює дані правовідносини, оскільки стосується організації підготовки до відкриття автобусних маршрутів загального користування, в свою чергу, виконавчий комітет Кіровоградської міської ради, приймаючи спірне рішення мав на меті не відкриття нового автобусного маршруту загального користування, а саме зміну шляху проходження, тобто продовження або скорочення без зміни виду сполучення, спростовується п. 1.1 вказаного ОСОБА_5, згідно з яким цей ОСОБА_5 визначає механізм організації підготовки до відкриття автобусних маршрутів загального користування (крім міжнародних) та обстеження пасажиропотоків з метою вивчення попиту населення на пасажирські перевезення на міських, приміських, міжміських автобусних маршрутах загального користування.

Крім того, виходячи із встановлених під час судового розгляду обставин, суд також вважає, що відповідачем було порушено ч.3 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з якою проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками оприлюднюються ними не пізніш як за 20-ть робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Представником відповідача під час судового розгляду справи зазначалося про дотримання положень ч.3 ст.15 зазначеного Закону, про що свідчить службова записка начальника відділу по роботі із засобами масової інформації Кіровоградської міської ради від 03.11.2014 року №67, за якою проект рішення «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 листопада 2012 року №942 «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда» був офіційно оприлюднений на офіційному сайті Кіровоградської міської ради 31 липня 2014 року, при цьому, представником відповідача також було визнано той факт, що проект рішення було опубліковано на сайті Кіровоградської міської ради не у тій редакції, в якій його було прийнято.

Зазначена обставина підтверджується актом від 08.09.2014 року, складеним представниками ПП «Олікс», які засвідчили факт того, що на офіційному сайті Кіровоградської міської ради станом на 08 вересня 2014 року розміщено проект рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 листопада 2012 року №942 «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда» з додатком в редакції, яка, зокрема, визначала назву маршруту вул.ОСОБА_3 Лелеківське кладовище, а також тією обставиною, що 02 вересня 2014 року згідно з наказом№29 Управління розвитку транспорту та звязку Кіровоградської міської ради було внесено часткові зміни до схеми руху автобусного маршруту №6 вул.ОСОБА_3 Лелеківське кладовище, а саме: кінцеву зупинку Лелеківське кладовище було продовжено до зупинки «сел. Молодіжне».

У п.2 зазначеного наказу Відділу транспорту та звязку наказано підготувати проект рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради щодо внесення змін до маршрутної мережі міста, зокрема, стосовно зміни схеми руху автобусного маршруту №6.

Зазначене свідчить про той факт, що станом на 02 вересня 2014 року ще не був розроблений проект рішення від 11 вересня 2014 року у тій редакції, у якій виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради рішення було прийнято. Тобто, розмітити проект рішення на офіційному сайті Кіровоградської міської ради за 20 днів до його прийняття було неможливо.

Враховуючи зазначене, субєктом владних повноважень було прийнято рішення не у тій редакції, в якій воно було оприлюднено на офіційному сайті Кіровоградської міської ради 31 липня 2014 року, будь-яких інших редакцій зазначеного проекту рішення, що стосується внесення змін до маршруту №6 розміщено не було, тобто має місце порушення відповідачем ч.3 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення субєкта владних повноважень виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 11 вересня 2014 року №424 було прийнято не у спосіб, який передбачений Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування свого рішення, ді чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом відзначається, що відповідачем не було надано доказів правомірності прийнятого ним рішення №424 від 11 вересня 2014 року, а доводи представника відповідача, надані під час судового розгляду справи щодо правомірності винесеного субєктом владних повноважень рішення, на переконання суду, не спростовують доводів позивача.

Враховуючи зазначене вище, рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 11 вересня 2014 року №424, було прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, у звязку з чим воно є протиправним.

В той же час, позивачем заявлені дві позовні вимоги, які не можуть бути задоволені одночасно. Так, відповідно до п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі»із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин, до яких ч.2 ст.50 КАС України відносить і підприємства, установи, організації (юридичні особи) від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За таких обставин позов ПП «Олікс» підлягає частковому задоволенню з визнанням протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 11 вересня 2014 року №424 «Про внесення змін до рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 8 листопада 2012 року №942 «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м. Кіровограда».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), на підставі чого з присудити ПП «Олікс» судові витрати в розмірі 73 грн. 08 коп. з місцевого бюджету міського бюджету м.Кіровограда.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «Олікс» до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про скасування рішення, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №424 від 11 вересня 2014 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 08 листопада 2012 року №942 «Про затвердження мережі автобусних маршрутів загального користування м.Кіровограда».

В іншій частині позовні вимоги ПП «Олікс» залишити без задоволення.

Присудити ПП «Олікс» судові витрати в розмірі 73 грн. 08 коп. з місцевого бюджету - міського бюджету м.Кіровограда.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. ОСОБА_1