Справа № 823/853/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року справа № 823/853/15

15 год. 40 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Демченко Н.Ю.,

представника позивача - не прибув,

відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2015 у Черкаський окружний адміністративний суд звернулась Смілянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області (далі-позивач) з адміністративним позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) на користь місцевого бюджету через позивача податкового боргу з єдиного податку в сумі 16296,05грн. відповідно до декларації від 29.01.2015 № та податкових повідомлень-рішень від 10.12.2014 № і №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобов'язання.

Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 02.10.2002 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), є платником єдиного податку відповідно до свідоцтва від 14.01.2012 (а.с.8).

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач не сплатив самостійно задекларовані зобов'язання згідно з декларацією з єдиного податку за 2014 рік від 29.01.2015 №, якою визначив до сплати в бюджет суму 9687,50грн.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України встановлено обов'язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошові зобов'язання, визначені вищевказаною декларацією, є податковим боргом відповідача.

Суд встановив, що на підставі акту перевірки від 05.11.2014 №1721/17/НОМЕР_1 позивач прийняв ППР від 10.12.2014 № і №, якими застосував до відповідача штраф за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з єдиного податку у сумі 3425,97грн. та 3269,63грн. відповідно. Їх відповідач отримав 13.12.2014, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13). Однак, в установленому законом порядку вони не оскаржені.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскільки вищевказані ППР не оскаржені, суд дійшов висновку про узгодженість визначених ними грошових зобов'язань.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 02.02.2015 №38-25 на суму 6714,54грн., яка отримана 02.02.2015, що підтверджується підписом відповідача на її корінці (а.с.14). В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов'язання не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки відповідача.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався, а недоїмка збільшувалась. Тому погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги.

П.95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд звернув увагу, що єдиний податок згідно з підп.10.1.2. п.10.1 ст.10 ПК України належить до місцевих податків та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, що передбачено п.2 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу відповідача з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 16296,05грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги стягнути податковий борг з відповідача через податковий орган (через позивача) суд взяв до уваги таке.

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже зазначений позивачем спосіб виконання рішення не відповідає вищевказаній нормі ПК України. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (20700, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку в сумі 16296,05грн. (шістнадцять тисяч двісті дев'яносто шість гривень 05коп.) відповідно до декларації від 29.01.2015 № та податкових повідомлень-рішень від 10.12.2014 № і №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич