Справа № 607/1785/15-а
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2015 Справа №607/1785/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Грицака Р.М. з участю секретаря Палашовської У.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0062/40300/14 від 29.01.2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення винесеної заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 469 ч. 2 Митного Кодексу України з накладенням адмінстягнення у виді 8500 грн. штрафу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що не згідний із вказаною постановою та вважає, що посадовою особою ОСОБА_2 митниці ДФС при проваджені у справі про порушення митних правил стосовно нього при розгляді справи не вжито заходів щодо своєчасного всебічного повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та невірно встановлено в його діях ознаки правопорушення передбаченого ст. 469 ч. 2 Митного Кодексу України, оскільки не взято до уваги його звернення до РВ УМВС України в Зборівському районі Тернопільської області про викрадення автомобіля, що підлягав вивезенню за межі митної території України, а також не взято до уваги, що даний автомобіль був затриманий під час керування ним гр. ОСОБА_3 відносно якого він подавав обвинувачення про викрадення автомобіля. Таким чином оскільки даний автомобіль ним був втрачений те не перебував у його власності ( користуванні) він не міг його вивезти своєчасно за межі митної території України.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просять їх задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_2 митниці ДФС в судовому засіданні позову не визнав та суду пояснив, що 28.08.2014 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки VW GOLF, реєстраційний номер WWL73252, номер кузова HZSW437815, в режимі транзит шляхом вибору смуги руху «зелений коридор» з метою особистого користування, однак без дозволу митниці, на митній території України, добровільно надавши вказаний автомобіль митне оформлення якого не закінчено в користування гр. України ОСОБА_3В, чим порушив ч.3 ст.325 МК України. Зазначене діяння має ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 469 МК України. Твердження позивача про викрадення гр. ОСОБА_3 даного автомобіля правоохонними органами в рамках перевірки звернення позивача не підтвердилося. Крім того позивач про викрадення автомобіля чи інші причини неможливості вивезення транспортного засобу за межі митної території України на Митницю не повідомляв. Тому вважає, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, та просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав:

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч.6 ст.530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засаді змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно ст.523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із ч. 1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання, не використовуватись з жодною іншою метою, крім транзиту.

Згідно із ч. 1 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення

Відповідно до ч.3 ст.325 МК України забороняється користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем.

Згідно із ч.2 ст. 469 МК України, зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою в справі про порушення митних правил 0062/40300/14 від 29.01.2015 року винесеної заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. В мотивувальній частині даної постанови зазначено, що 03.09.2014 року близько 12 год. у м. Тернопіль по вул. Гайовій співробітниками ДАІ було зупинено автомобіль марки VW GOLF, реєстраційний номер WWL73252, номер кузова НОМЕР_1, яким керував громадянин України ОСОБА_3 Співробітниками ДАІ відповідно до ч. 3 ст. 558 МК України про факт вчинення порушення митних правил повідомлено ОСОБА_2 митницю Міндоходів, що підтверджується рапортом від 03.09.2014. В результаті проведеної ОСОБА_2 митницею Міндоходів перевірки встановлено, що вказаний автомобіль ввезений 28.08.2014р. громадянином - резидентом ОСОБА_1 через митний пост "Рава-Руська" Львівської митниці Міндоходів на митну територію України в режимі транзит шляхом вибору ним смуги руху "зелений коридор" з метою особистого користування. Також встановлено, що гр. України ОСОБА_1 розпорядився транспортним засобом марки VW GOLF, реєстраційний номер WWL73252, номер кузова НОМЕР_1, митне оформлення якого не закінчено, без дозволу митниці, передавши його в користування гр. України ОСОБА_3 У наданому 10.09.2014 року поясненні гр. України ОСОБА_1 вказав, що 30.08.2014р. гр. України ОСОБА_3 о 12 год. прибув до нього додому та забрав вказаний автомобіль без його дозволу, оскільки ключ запалення до цього автомобіля знаходився у замку запалення. Так, твердження гр. України ОСОБА_1 про незаконне заволодіння вказаним автомобілем гр. України ОСОБА_3 не відповідає встановленим в ході провадження у справі фактичним обставинам та не підтверджується документально належними та допустимими доказами у цій справі. Крім того встановлено, що у будь-яку митницю із заявою про надання дозволу на розпорядження вказаним автомобілем чи заяви про неможливість вивезення за митну територію України даного транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався. Таким чином гр. ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 3 ст. 325 МК України, розпорядився без дозволу митного органу автомобілем марки VW GOLF, реєстраційний номер WWL73252, номер кузова НОМЕР_1, митне оформлення якого не закінчено, без дозволу митного органу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 469 МК України.

Як вбачається з протоколу про вчинене кримінальне правопорушення 26.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Зборівського РВ УМВС України в Тернопільській області з заявою про незаконне заволодіння його автомобілем VW GOLF, реєстраційний номер WWL73252, номер кузова НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3, а саме зазначивши, що він на добровільні основі передав вказаний автомобіль у користування гр. ОСОБА_3, однак останній відмовляється його повертати.

За результатами звернення гр. ОСОБА_1 дільничним інспектором Зборівського РВ УМВС України в Тернопільській області проведеною перевіркою в діях ОСОБА_3 ознак кримінального правопорушення не встановлено, а тому підстав для внесення відомостей до єдиного реєстру розслідувань та початку розслідування не встановлено.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі, визначає Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затверджений наказом Мінфін України від 31.05.2012року № 657 "Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму".

Відповідно до 5 розділу 8 цього Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків:1) документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; 2) вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Як вбачається із матеріалів справи позивач 28.08.2014 року через митний пост "Рава-Руська" Львівської митниці Міндоходів ввіз на митну територію України в режимі транзит шляхом вибору ним смуги руху "зелений коридор" автомобіль з метою особистого користування. Таким чином гр. ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 3 ст. 325 МК України, розпорядився без дозволу митного органу автомобілем марки VW GOLF, реєстраційний номер WWL73252, номер кузова НОМЕР_1, митне оформлення якого не закінчено без дозволу митного органу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 469 МК України. Крім того встановлено, що у будь-яку митницю із заявою про надання дозволу на розпорядження вказаним автомобілем чи заяви про неможливість вивезення за митну територію України даного транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався.

Твердження позивача про незаконне заволодіння автомобілем марки VW GOLF, реєстраційний номер WWL73252, номер кузова НОМЕР_1 гр. України ОСОБА_3 не відповідає встановленим в ході провадження у справі фактичним обставинам та не підтверджується документально належними та допустимими доказами у цій справі, оскільки як вбачається із матеріалів справи, а саме з наданого гр. України ОСОБА_1 26.12.2014 пояснення, вказаний автомобіль був переданий ним добровільно в користування гр. ОСОБА_3

Таким чином, оскільки вищевказаний автомобіль ввезено гр. України ОСОБА_1 в митному режимі "транзит", тому саме позивач є особою, на яку покладається обов'язок дотримання вимог митного режиму транзит стосовно даного автомобіля.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469 МК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що постанова №0062/40300/14 від 29.01.2015 року винесена заступником начальника ОСОБА_2 митниці ДФС про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст.469 МК України та накладення адміністративного стягнення винесена на законних підставах, правомочною особою, з урахуванням наявних фактичних обставин та доказів у адміністративній справі, вчинені правопорушення кваліфіковано правильно, провадження у справі відповідачем проведено об'єктивно і повно, адміністративне стягнення накладене з дотриманням вимог чинного законодавства. А тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 158 - 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 325, 469 МК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0062/40300/14 від 29.01.2015 року - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_4