Справа № 147/198/15-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 147/198/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Савченко С.М.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

22 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницької області на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницької області про визнання неправомірними дій та зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницької області про визнання дій щодо відмови в перерахунку пенсії протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії з розміру 90%.

Постановою Тростянецького райнного суду від 12 березня 2015 року позов задовлено частково.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторони подали апеляційні скарги. Позивач просив скасувати постанову суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, про задоволення позову, а відповідач просив скасувати постанову суду в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційних скарг обґрунтовані тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми процесуального та матеріального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Від представника відповідача, через відділ реєстрації та надання інформаційних послуг Вінницького апеляційного адміністративного суду, надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_2 з жовтня 2003 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до положень ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент звернення за оформленням пенсії) від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (далі Закон № 1789-ХІІ ), на підставі поданих ним документів із розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначення пенсії.

В зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» позивач в січні 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок йому пенсії з розміру 90 відсотків від суми його заробітної плати на підставі довідки № 18/207 від 14.01.2015, виданої прокуратурою Вінницької області, проте отримав відмову, що слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватись, виходячи з розміру заробітньої плати у відсотках, з яких йому було призначено пенсію.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, до яких законодавцем віднесено і позивача, встановлено приписами ст.50-1 Закону № 1789-12 (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу).

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни до ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія прокурорам призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З прийняттям Закону України від 28.12.2014 року №76 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ і відповідно до цих змін пенсія прокурорам призначається в розмірі 60 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законами № 3668-VІ, № 1166-VII та №76.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям зазначених Законів не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, суд апеляційної інстатнції вважає, що суд першої інстанці дійшов до вірного висновку про те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі № 21-420а13.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Також колегія суддів погоджується, з тим, що не підлягає до задоволення позовна вимога ОСОБА_2, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці виплатити йому різницю пенсії за минулі 31 місяць, оскільки відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більш як за 12 місяців у разі, якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, а у даному випадку перерахунок пенсії позивачу вже проведено, а позивач оскаржує правильність цього перерахунку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_2 та управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.