Справа № 826/4152/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 квітня 2015 року № 826/4152/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії:

головуючого - судді Добрівської Н.А.,

суддів: Гарника К.Ю., Катющенка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Любенської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства юстиції України
провизнання протиправним рішення від 22.01.2015 року №П-24419/7.1, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, у якому просив:

- визнати рішення (лист, документ, відповідь тощо) відповідача від 22.01.2015 року №П-24419/7.1 таким, що вчинено (прийнято тощо) внаслідок порушення законної процедури його прийняття, а тому протиправним;

- визнати дії відповідача, що полягають у невчасному (не у законний строк) наданні позивачу відповіді на його заяву від 18.12.2014 року - протиправними;

- визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні позивачу роз'яснення порядку оскарження листа відповідача від 22.01.2015 року №П-24419/7.1 - протиправною;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути звернення (заяву) позивача від 18.12.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо строку розгляду звернення та щодо роз'яснення порядку оскарження рішення, прийнятого за результатами розгляду звернення. Наведені порушення, за твердженням позивача, є підставою для визнання його протиправним.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив, надавши для приєднання до матеріалів справи письмово викладену позицію. Зокрема, представник відповідача стверджує про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Міністерством юстиції України об'єктивно розглянуто звернення позивача та надано мотивовану відповідь у визначений законодавцем строк. При цьому, відповідач діяв у межах повноважень, у відповідності до Конституції та законів України і ніяким чином не порушив прав позивача.

Заслухавши наведені в обґрунтування позову доводи позивача, а також заперечення представника відповідача по суті позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, колегія суддів встановила наступне.

18 грудня 2014 року ОСОБА_1 подав до Міністерства юстиції України звернення, в якому, посилаючись на положення Закону «Про звернення громадян» та свої наміри оскаржити дії органу влади, просив надати йому відповідь «якщо в органі державної влади заяви чи скарги не розглядають колегіально (або на засіданні), то чи зобов'язаний цей орган влади все одно надавати можливість бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, брати участь у перевірці та викладати аргументи особі, що перевіряє заяву? А може ст.19 ч.1 п.3 Закону «Про звернення громадян» скасовує визначені ст.18 права щодо участі у процесі прийняття рішення за заявою, тобто не скасовує, а обмежує можливості їх реалізації?».

Вказане звернення з проханням надати відповіді на запитання заявника подані останнім на особистому прийомі у Департаменті судової роботи та експертного забезпечення правосуддя, про що свідчить напис на зверненні, вчинений уповноваженою особою - «Солодинська».

Звернення ОСОБА_1 зареєстровано в системі електронного документообігу «Megapolis. Документообіг» версії 2.57 з відміткою в реєстраційно-контрольній картці про дату реєстрації звернення 22.12.2014 за №П-24419.

За результатами розгляду вказаного звернення ОСОБА_1 Міністерство юстиції України своїм листом за підписом першого заступника Міністра Наталії Севостьянової, датованим 22 січня 2015 року за №П-24419/7.1 повідомило заявника про відсутність у Міністерства повноважень щодо надання роз'яснень положень Закону України «Про звернення громадян». Відповідь мотивована положеннями Конституції України та вимогами Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228. Одночасно заявника повідомлено про те, що вирішення питань про відповідність законів України та інших нормативних актів Конституції України і надання офіційного тлумачення Конституції та законів України у відповідності до ст.ст.147, 150 Конституції України належить до компетенції Конституційного Суду України.

Даючи правову оцінку встановленим у справі обставинам з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд зважає на наступне.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР, який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» гарантовано право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Положеннями статті 15 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

У відповідності до п.2 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. №228 (надалі - Положення №228), Мін'юст у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до покладених на нього завдань Мін'юст, зокрема, надає роз'яснення з питань, пов'язаних з діяльністю Мін'юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства, а також стосовно актів, які ним видаються (п.п.32 п.4 Положення №228); організовує розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних із діяльністю Мін'юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються (п.п.33 п.4 Положення №228).

Оцінивши висловлені заявником у зверненні від 18.12.2014 року питання, що стосуються порядку застосування положень Закону України «Про звернення громадян» та враховуючи повноваження відповідача, визначені у Положенні №228, колегія суддів визнає наведену у листі №П-24419/7.1 від 22.01.2015 року відповідь Мін'юсту обґрунтованою та такою, що надана відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, наданою позивачу відповіддю фактично відмовлено в задоволенні висловлених в зверненні вимог без роз'яснення порядку оскарження такого рішення.

При цьому, в частині 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» закріплено імперативну норму, відповідно до якої рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З огляду на наведене, суд визнає обґрунтованими доводи позивача в частині протиправності бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні позивачу роз'яснення порядку оскарження листа відповідача від 22.01.2015 року №П-24419/7.1, відтак, позовні вимоги в цій частині - такими, що підлягають задоволенню.

При вирішенні питання щодо дотримання відповідачем строку надання відповіді на звернення ОСОБА_1, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Як вже зазначалось, звернення до Мін'юсту було подано ОСОБА_1 18 грудня 2014 року на особистому прийомі у Департаменті судової роботи та експертного забезпечення правосуддя. Відтак, саме з цієї дати почав відлік терміну для надання відповіді на вказане звернення.

Таким чином, у відповідності до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» відповідь на заяву позивача мала б бути надана не пізніше 17 січня 2015 року.

З огляду на наведене колегія суддів визнає наведені у запереченнях доводи представника відповідача, мотивовані з посиланням на Інструкцію з діловодства в Міністерстві юстиції України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.07.2012р. за №973/5, безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної норми Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірності своєї бездіяльності щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 18.12.2014 року з порушенням строку, визначеного у статті 20 Закону України «Про звернення громадян», а також щодо не роз'яснення ОСОБА_1 порядку оскарження прийнятого рішення.

У зв'язку з наведеним позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в наведеній частині.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, 158-163, 167, 1832, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 18.12.2014 року з порушенням строку, визначеного у статті 20 Закону України «Про звернення громадян».

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не роз'яснення ОСОБА_1 порядку оскарження прийнятого рішення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Н.А. Добрівська

Судді: К.Ю. Гарник

В.П. Катющенко