Справа № 2-а-74/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"14" березня 2011 р. Справа № 2-а-74/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області на постанову Любарського районного суду від "28" січня 2011 р. у справі № 2-а-74/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

18 січня 2011 року ОСОБА_3 звернулась з адміністративним позовом до УПФУ в Любарському районі Житомирської області про визнання дій відповідача, щодо ненарахування і несплати державної соціальної підтримки дітей війни у повному розмірі, неправомірними та зобов'язання зробити перерахунок недоплаченого щомісячного державного підвищення до пенсії дитині війни, за період з 01.07.2010р. по 31.12.2010р.

Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 28.01.2011р. позов задоволено, а саме: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Любарському районі щодо несплати позивачці державної соціальної допомоги як дитині війни. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату останній соціальної допомоги як дитині війни, за період з 01.07.2010р. по 31.12.2010р. у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить - скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну та відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі Пенсійний фонд посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с.6).

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006р. відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивачки до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим вона звернулась до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Любарського районного суду від "28" січня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано пр.:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул. Леніна, 146,с. Борушківці,Любарський район, Житомирська область,13123

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області вул.Леніна, 52,Любар,Житомирська область,13100