Справа № 2а-15232/10/2670
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Київ К/800/1656/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року про винесення додаткового рішення у справі №2а-15232/10/2670 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1. звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до апеляційного суду, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу Міністерство внутрішніх справ України просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з заявою про винесення додаткового рішення ОСОБА_1. вважає за необхідне постановити додаткову постанову по наступних питаннях:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в м. Києві, МВС України про: зобов'язання вчинити дії в частині зобов'язання ГУПФУ в м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію з розрахунку 89% від грошового забезпечення з 01.01.2008 року та невідкладно виплатити заборговану суму - задовольнити; визнання рішень та дій відповідачів щодо розпорядження пенсійною справою ОСОБА_1 з 16.03.2007 року по 21.02.2014 року та нарахування пенсії з цього періоду - протиправними - задовольнити.

Зобов'язати ГУПФУ в м. Києві: перерахувати ОСОБА_1 пенсію із розрахунку 89% від грошового забезпечення з 01.01.2008 року та невідкладно виплатити заборговану суму; повернути пенсійну справу ОСОБА_1 до МВС України, після чого МВС України - перерахувати розмір пенсії у повному і належному обсязі у відповідності до норм чинного законодавства.

Зазначити, чи отримував ОСОБА_1. до законодавчих змін пенсію з врахуванням 350% мінімальної пенсії за віком, яку він в дійсності не отримував, то чому не отримував.

Яким нормам Конституції та Закону України відповідають дії відповідача, коли в дійсності: ч. 3 ст. 22 Конституції України заборонено при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод; ч.ч. 2, 3 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено: "Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього СРСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом є недійсними"; ч. 3 ст. 5 ЦКУ встановлено: "Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності" - та до цього, з огляду на ч.1 ст.58 Конституції України.

Вважає, що по обставинах повноважень Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій та не врахування ним 350% мінімальної пенсії за віком, щодо яких його вимоги не вирішені судом першої інстанції і Київським апеляційним адміністративним судом, то КААС повинен прийняти додаткову постанову без зміни змісту своєї постанови від 27.05.2014 р.

Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, чітко регламентований ч. 1 ст.168 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, на жодну з таких правових підстав, передбачених саме ч.1 ст.168 КАС України заявник ОСОБА_1. не посилався, як у своїх письмових заявах, так і у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд вірно зазначив, що ухвалюючи постанову від 27.05.2014 року Київський адміністративний суд вирішив усі заявлені позовні вимоги. Ухвалюючи рішення, суд врахував первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення та зміни) до них, які заявлялися позивачем.

Таким чином, оскільки жодні правові підстави, прямо передбачених КАС України для ухвалення судом апеляційної інстанції додаткового судового рішення у цій справі не встановлені, а доводи заявника не ґрунтуються на законі і суперечать приписам п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цій справі, слід відмовити.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року про винесення додаткового рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: