Справа № 804/3049/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 р. Справа № 804/3049/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Індустріального районного відділу в м.Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2015 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Індустріального районного відділу в м.Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач), треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, в якому просить зобов'язати Індустріальний районний відділ в м.Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 з адреси: АДРЕСА_1 внаслідок припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 р. провадження у справі зупинено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 р. провадження у справі поновлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку із тим, що останній набув права власності на житлове приміщення - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, звернувся до Індустріального районного відділу в м.Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про зняття із реєстрації місця проживання за зазначеною адресою третіх осіб. Проте, відповідач відмовив позивачу у знятті із реєстрації місця проживання зазначених осіб, мотивуючи прийняте рішення необхідністю звернення до суду щодо вирішення питання зняття з реєстрації місця проживання вищезазначених громадян з адреси АДРЕСА_1 або шляхом особистого звернення вищезазначених громадян до територіального підрозділу ДМС щодо зняття з реєстрації свого місця проживання. Відмова відповідача позбавляє позивача реалізації повного права, як власника квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, 20.03.2015 р. до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.10.2014 р. між громадянкою ОСОБА_10, 1974 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (дарувальник) та громадянином ОСОБА_1, 1964 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (обдаровуваний) було укладено договір дарування. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. та зареєстровано у реєстрі за № 2557.

Відповідно до п. 1 зазначеного договору дарування дарувальник подарувала, а обдаровуваний прийняв у дар квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.10.2014 р. за індексним номером 27742098 за громадянином ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) зареєстрована на підставі договору дарування від 06.10.2014 р. приватна власність на об'єкт житлової нерухомості - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позивач - ОСОБА_1 є власником об'єкту житлової нерухомості, а саме квартири, розташованої у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Як зазначив позивач у позовній заяві, йому стало відомо, що громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 зареєстровані у вищевказаній квартирі.

Викладене підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою КЖЕП №21 Дніпропетровської міської ради від 31.03.2015 р. №2922.

Позивач звернувся із заявою до відповідача - Індустріального районного відділу в м.Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з питання зняття із реєстрації громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з адреси: АДРЕСА_1.

Листом від 02.12.2014 р. за № 1213 П-57 відповідач повідомив про те, що відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для зняття зазначених осіб із реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, позивачу необхідно звернутись до суду щодо вирішення питання зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з адреси: АДРЕСА_1 або вищезазначені громадяни повинні звернутись особисто до територіального підрозділу ДМС щодо зняття з реєстрації свого місця проживання.

Таким чином, листом від 02.12.2014 р. за № 1213 П-57 фактично відповідач відмовив позивачу у знятті з реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з адреси: АДРЕСА_1.

З огляду на викладені обставини суд виходить з наступного.

Статтею 334 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) встановлено, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно з ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, їх осіб.

Згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі - Закон) та Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України за №1077 від 22.11.2012 р. (надалі - Порядок), реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідними відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (АРК) значення у день подання особою документів.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира. інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Згідно із ст. 7 Закону знаття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Пунктом 3.1 абз. 9 Порядку встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах 8 та 9 пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.

Тобто, саме власник житла - позивач у зв'язку із відчуженням на його користь житла - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, звернувся до відповідача із заявою про зняття з реєстрації місця проживання осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які утратили право користування житловим приміщенням у зв'язку із відчуженням житла.

Відповідно до п. 3.7 Порядку зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі документів, зазначених в абзацах 3 - 9 п. 3.1 цього розділу, без надання паспортного документа особи, місця проживання якої знімається з реєстрації, відомості про зняття з реєстрації вносяться до паспортного документа особи при її зверненні для реєстрації нового місця проживання.

Отже, враховуючи вищевикладене, внаслідок того, що за договором дарування від 06.10.2014 р. відбулося відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, від попереднього власника - ОСОБА_9 на користь нового власника - позивача ОСОБА_1, у зазначеному житловому приміщенні не проживають фактично, але й досі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (треті особи), зазначені особи є такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки їх права похідні від прав колишнього власника житлового приміщення - ОСОБА_9

Отже, звернення позивача до відповідача із заявою про знаття з реєстрації місця проживання третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є правомірним та таким, що підлягало задоволенню відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у знятті із реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з адреси: АДРЕСА_1 відповідач діяв не у межах та у не спосіб передбачений чинним законодавством України, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального районного відділу в м.Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Індустріальний районний відділ в м.Дніпропетровську Головного равління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 з адреси: АДРЕСА_1 внаслідок припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

У порядку розподілу судових витрат присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 74,00 грн.(сімдесят чотири грн., 00 коп).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 15.04.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун