Справа № 608/2624/14-а 2-а/608/90/2014
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 р. Справа № 876/210/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Шинкар Т.І.,
суддів Святецького В.В., Пліша М.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2014 року у справі №608/2624/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію за віком,-

В С Т А Н О В И В:

14.11.2014р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області (далі Управління), просила скасувати рішення Управління від 06.11.2014р. про відмову в призначенні пенсії за віком; зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком із зарахуванням в страховий стаж постійне проживання з 23.06.1988р. по 01.06.1991р. у віддаленій місцевості на території військової частини в селищі Вірне Серешевського району Амурської області Російської Федерації разом із чоловіком ОСОБА_2 під час проходження ним дійсної надстрокової військової служби офіцером Збройних Сил Радянського Союзу у військовій частині НОМЕР_1 , де була відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю.
Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 02.12.2014р. позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком, скасувавши рішення управління з цього питання від 6 листопада 2014 року; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 3 листопада 2014 року та прийняти відповідне мотивоване рішення з урахуванням викладених у мотивувальній частині цієї постанови висновків суду.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 02.12.2014р. та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач на час звернення до Управління не набула права на пенсію за віком, оскільки, відповідно до записів у трудовій книжці її стаж роботи становить 27 років і один день. Питання перебування ОСОБА_1 у період з 23.06.1988р. по 01.08.1991р. у селищі Вірне Серешевського району Амурської області по місцю служби її чоловіка ОСОБА_2 та відсутності можливості її працевлаштування не підтверджується жодним документом.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ягільниця Чортківського району Тернопільської області.
В 1981 році позивач закінчила Чортківське педагогічне училище Тернопільської області по спеціальності музичне виховання, що підтверджується Дипломом НОМЕР_2 від 30.06.1981р.(а.с.8).
Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 між позивачем та ОСОБА_2 укладено шлюб 28.12.1982р. (а.с.7).
Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_4 ОСОБА_1 з 19.09.1977р. по 03.07.1978р. працювала в Чортківському СМУ Тернопільського управління будівництва; з 01.09.1978р. по 01.07.1981р. навчалась у Чортківському педучилищі; з 09.09.1981р. по 12.05.1982р. працювала в Чортківській школі-інтернат, звільнена за власним бажанням у зв`язку з виїздом до місця роботи чоловіка до ГДР; з 16.09.1983р. по 20.03.1984р. позивач працювала в Будинку офіцерів; 14.05.1987р. прийнята на роботу у військову частину НОМЕР_5 на посаду санітарки-няні в дитячі ясла-сад № НОМЕР_6 , звідки звільнилась 23.06.1988р. за власним бажанням у зв`язку з переводом чоловіка військовослужбовця в іншу місцевість; з 01.08.1991р. по 01.03.1994р. ОСОБА_1 працювала в Чортківському дитсадку №7; з 01.04.1994р. по 30.08.2010р. працювала в Чортківській музичній школі; з 31.08.2010р. по 03.09.2010р. - у відділі культури та туризму Чортківської райдержадміністрації; з 06.09.2010р. по 26.03.2013р. - в Чортківській районній комунальній музичній школі та звільнена за власним бажанням (а.с.9-11).
Як вбачається з трудової книжки позивача, у такій відсутні відомості про роботу в період з 23 червня 1988 року по 1 серпня 1991 року, що, як зазначила позивач, зумовлено проживанням з чоловіком на території військової частини у віддаленій місцевості в Амурській області.
Згідно з ордером реєстрації ОСОБА_1 прибула в АДРЕСА_1 , 1 червня 1991 року (а.с.13).
03.11.2014р. ОСОБА_1 звернулась в Управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 7 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з Протоколу від 06.11.2014р. в призначенні пенсії за віком відмовлено у зв`язку з відсутністю 30 років страхового стажу.
Відмова Управління стала підставою для звернення ОСОБА_1 із позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV до 1 січня 2015р. право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.
Згідно з п.3 ст.18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII, положення якої кореспондують п. «г» ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», дружинам (чоловікам) військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, до загального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за віком, зараховується період проживання разом з чоловіком (дружиною) в місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.
Відповідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно п.6 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 06.09.1973р. № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» до трудової книжки заносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на які прийнято працівника, провадяться: для робітників у відповідності з найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікованому довіднику робіт і професій робітників.
Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.13 Порядку №637 період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток № 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, військово-навчальних (навчальних) закладів, підприємств, установ і організацій в порядку, що визначається Міноборони.
Згідно з п.17 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
В заяві про призначення пенсії та позовній заяві позивач зазначала, що довідку, видану командиром військової частини, на території якої вона проживала разом із чоловіком, отримати не можливо через те, що військова частина, де служив чоловік, знаходиться невідомо де в Росії, можливо не існує.
Оскільки дані про роботу позивача у період з 23.06.1988р. по 01.08.1991р. в трудовій книжці відсутні, позивач подала до Управління разом із заявою виписку із особової справи офіцера ОСОБА_2 , відповідно до якої чоловік позивача з 25.02.1986р. по 15.05.1998р. перебував на службі в АДРЕСА_2 (а.с.12), а також ордер форми №260, виданий КП «Чортків Дім», згідно з якого ОСОБА_1 прибула в м.Ягільниця, Чортківський район, Тернопільська область 01.06.1991р. з с.Вірне Серешинського району Амурської області.
Судом першої інстанції в судовому засіданні на підставі показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_1 з 1988 року по 1991 рік перебувала разом з чоловіком у військовій частині в с.Вірне Серешинського району Амурської області, де можливості працевлаштування за спеціальністю у неї не було.
Згідно ч.1 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій, окремих осіб, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком визначаються п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (далі Порядок №22-1).
Відповідно до абз.3 п.1.7 Порядку №22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.
Згідно п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Разом з тим, невжиття вказаних заходів Управлінням підтверджується тим, що за наслідком поданої 03.11.2014р. позивачем заяви про призначення пенсії, відповідач 06.11.2014р. неправомірно відмовив у призначенні пенсії, про що прийняв рішення, яке на переконання колегії суддів є передчасним та підлягає скасуванню.
Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Управління при розгляді заяви позивача про призначення пенсії не вжило передбачених заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів та сприянні у отриманні необхідних документів для вирішення питання призначення пенсії позивачу.
Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу чи постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірності своїх дій та рішень та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постанову прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.
Керуючись ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2014 року у справі №608/2624/14-а - без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді В.В. Святецький

М.А.Пліш