Справа № 753/6843/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/6843/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Парамонов М.Л. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 29 квітня 2014 року за заявою ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва про зобов»язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення (постанови) у справі №2а-2997/09. Свою заяву мотивував тим, що рішення суду у даній справі не виконане по теперішній час в частині проведення виплати перерахованих відповідачем сум, згідно проведеного відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м.Києва перерахунку (згідно довідки-повідомлення від 02.04.2014 року) сума заборгованості по пенсії позивача становить 37787,68 грн., але зазначена сума позивачу не виплачується.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 29 квітня 2014 року заяву задоволено.

Встановлено спосіб і порядок виконання судового рішення у справі №2а-2997/09 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва про зобов»язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії, відповідно до якого «Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м.Києва - Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 суми боргу у розмірі 37787 (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 67 коп.».

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Головним управлінням Державної казначейської служби України у м.Києві подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та відмовити у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Заслухавши суддю - доповіда, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню та постановленню нової ухвали з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову ухвалу, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дарницького районного суду м.Києва від 23.12.2009 року у справі №2а-2997/09 адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м.Києва про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинення певних дій задоволено частково.

Постановою колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва від 05.04.2011 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м.Києва задоволено частково. Постанову Дарницького районного суду м.Києва від 23.12.2009 року в частині визначення дати, з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії та ухвалено за період з 10.11.2008 року. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 05.04.2011 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, необхідно зазначити наступне.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що зобов'язання, покладені на відповідачів судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин позивач просив змінити не спосіб та порядок виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

При цьому, враховуючи положення ст.ст. 198, 223 КАС України, повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Приймаючи ухвалу про зміну способу виконання рішення суду, суд першої інстанції, фактично змінив його суть, що суперечить ст. 263 КАС України.

Аналогічна правова позиція закріплена в ухвалі ВАСУ від 12 лютого 2014 року у справі К/800/598/14.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому ухвала Дарницького районного суду м.Києва від 29 квітня 2014 року підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві - задоволити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 29 квітня 2014 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва про зобов»язання здійснити перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 28 квітня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 23 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Троян Н.М.