Справа № 804/2205/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 р. справа № 804/2205/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Тонояні А.К.

представник позивача не прибув

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "ЖИТЛОВИК" про визнання протиправними та скасування постанов від 12.01.2015 року, та від 02.02.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ :

04 лютого 2014 року Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Верхньодніпровська ОДПІ, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (далі - відділ ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «ЖИТЛОВИК», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: визнати протиправними та скасувати постанови відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 12.02.2015 року № 46253038, від 02.02.2015 року № 46259515, № 46259553 та № 4597193 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до акту звірки станом на 01.01.2015 року складеного відповідно до спільного наказу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 12.12.2014 року № 450/7/129 «Про взаємодію органів державної виконавчої служби Дніпропетровської області та органів Державної фіскальної служби Дніпропетровської області» до відділу ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області протягом 2014 року направлено до виконання вимоги про сплату КП «ЖИТЛОВИК» боргу (недоїмки) на суму 273,4 тис.грн. та виконавчий лист Дніпропетровського окружного адміністративного суду про стягнення з КП «ЖИТЛОВИК» заборгованості по єдиному внеску в сумі 288,6 тис.грн., які станом на 01.01.2014 року повернуті без виконання, а 16.01.2014 року повторно направлені до відділу ДВС. На виконання Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Верхньодніпровською ОДПІ 05.01.2015 року направлено до відділу ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2014 року № Ю-8/У, від 14.01.2015 року № Ю-8/У, від 23.01.2015 року № Ю-8/У, а також направлено 14.01.2015 року виконавчий лист № 804/9452 від 18.09.2014 року. Проте 22.01.2015 року та 04.02.2015 року на адресу Верхньодніпровської ОДПІ надійшли постанови від державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження із посиланням на те, що КП «ЖИТЛОВИК» є одержувачем бюджетних коштів, майно КП «ЖИТЛОВИК» належить спільній власності територіальних громад Верхньодніпровського району, а всі випадки здійснення відділу ДВС звернення щодо вирішення питань звернення стягнення на майно підприємств комунальної форми власності з метою погашення заборгованості за виконавчими документами, що перебувають на виконанні у відділі ДВС задоволені органами самоврядування не були, а також через знаходження майна КП «ЖИТЛОВИК» в податковій заставі. Позивач вважає обґрунтування підстави для винесення постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження безпідставним, а постанови такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 09.02.2015 року за даним позовом відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено її до судового розгляду.

У судове засідання 24.02.2015 року представники сторін не прибули.

24.02.2015 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без участі представника.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання своїх представників не направив. Правом на подання письмових пояснень або заперечень по справі не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «ЖИТЛОВИК» зареєстровано рішенням Верходніпровської державної адміністрації та перебуває на податковому обліку в Верхньодніпровській ОДПІ.

31.01.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби РУЮ при примусовому виконанні виконавчих документів зведеного виконавчого провадження про стягнення боргу на загальну суму 320011,79 грн. з КП «ЖИТЛОВИК» на користь юридичних та фізичних осіб винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти боржника у межах суми 320011,79 грн., що містяться на рахунках фінансових установ.

Згідно довідки КП «ЖИТЛОВИК» від 03.09.2014 рок вих. № 220, наданої останнім до Верхньодніпровської ОДПІ, залишкова вартість основних засобів, які рахуються на балансі станом на 01.07.2014 року складає: житловий фонд - 43194 тис.грн., споруди - 5616 тис. грн.., багаторічні насадження - 6 тис. грн.., транспорті засоби - 396 тис. грн.., інші основні засоби - 608 тих. грн..

Станом на 20.11.2014 року недоїмка КП «ЖИТЛОВИК» зі сплати єдиного внеску становить 37407,48 грн., що підтверджено вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2014 року № Ю-8/У.

Так, 19.12.2014 року Верхньодніпровською ОДПІ до відділу ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області направлено заяву № 92/9/04-16-25-44 про стягнення з КП «ЖИТЛОВИК» з межах виконавчого провадження заборгованості зі сплати єдиного внеску разом із вимогою від 19.12.2014 року № Ю-8/У.

За розглядом направленої заяви про примусове виконання вимоги від 19.12.2014 року № Ю-8/У відділом ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 12.01.2015 року (ВП № 45971693).

14.01.2015 року Верхньодніпровською ОДПІ до відділу ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області направлено заяву про стягнення з КП «ЖИТЛОВИК» з межах виконавчого провадження заборгованості зі сплати єдиного внеску разом із вимогою від 14.01.2015 року № Ю-8/У.

За розглядом направленої заяви про примусове виконання вимоги 14.01.2015 року № Ю-8/У відділом ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 02.02.2015 року (ВП № 46259515).

Також, 14.01.2015 року Верхньодніпровською ОДПІ до відділу ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області направлено заяву про направлення виконавчого документа щодо стягнення з КП «ЖИТЛОВИК» в межах виконавчого провадження заборгованості зі сплати єдиного внеску разом із виконавчим листом від 18.09.2014 року № 804/9452/14.

За розглядом зазначеної заяви відділом ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 02.02.2015 року (ВП № 46259553).

Також, 23.01.2015 року Верхньодніпровською ОДПІ до відділу ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області направлено заяву № 45/9/04-16-25-44 про стягнення з КП «ЖИТЛОВИК» з межах виконавчого провадження заборгованості зі сплати єдиного внеску разом із вимогою від 23.01.2015 року № Ю-8/У.

За розглядом направленої заяви про примусове виконання вимоги 23.01.2015 року № Ю-8/У відділом ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 02.02.2015 року (ВП № 46253038).

В обґрунтування вищенаведених постанов відповідач зазначає про те, що майно боржника - КП «ЖИТЛОВИК» належить спільній власності територіальних громад Верхньодніпровського району, а всі випадки здійснення відділу ДВС звернення до органів місцевого самоврядування щодо вирішення питань звернення стягнення на майно підприємств-боржників комунальної форми власності з метою погашення заборгованості за виконавчими документами, що перебувають на виконанні у відділі ДВС задоволені органами самоврядування не були; згідно відповіді Верхньодніпровської ОДПІ від 27.01.2014 року все майно та майнові права КП «ЖИТЛОВИК» знаходиться в податковій заставі, про що зроблено запис в ДРОРМ за № 3820474, термін дії до 27.09.2016 року; КП «ЖИТЛОВИК» є одержувачем бюджетних коштів. Також, зазначено посилання на статтю 3 Закону України «Про виконавче провадження» в частині рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд повинен перевірити, чи діяв суб'єкт владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлені Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (частина 1 статті 2 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 11 Закону вказано, що на державного виконавця, покладено, зокрема, обов'язок здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 17 Закону встановлює, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Органами державної виконавчої служби підлягають виконанню, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, накази господарських судів та рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу.

Згідно пункту 1 статті 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки, орган ДФС надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу ДВС вимогу про сплату недоїмки. Вимога органу ДФС про сплату недоїмки виконуються ДВС в порядку встановленому законом.

Відповідно до пункту 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Слід зауважити, що будь-якого виключення в частині зобов'язання в примусовому порядку виконати вимогу органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки, в залежності від форми власності боржника або належності майна підприємства-боржника до територіальної громади, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не містить.

Відповідно до статті 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно статті 26 Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6-1 частини першої цієї статті державний виконавець у постанові зазначає найменування господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, номер справи про банкрутство, а також роз'яснює стягувачу його право звернутися до цього суду з відповідною заявою для задоволення своїх вимог під час ліквідаційної процедури спільно з іншими кредиторами.

У відповідності до статті 32 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Статтею 52 Закону визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, а саме: звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Із наданого позивачем листа від 24.02.2014 року, направленого до відділу ДВС Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області, вбачається, що на засіданнях районних комісій з координації дій щодо забезпечення податкових та інших надходжень до бюджету і погашення заборгованості, посадові особи КП «ЖИТЛОВИК» постійно оголошує інформацію про суму коштів, що надходять за надані послуги від споживачів як на рахунки в установах банків, так і до каси підприємства, однак в процедурі виконавчого провадження в рахунок погашення заборгованості по єдиному внеску відсутні, що свідчить про формальний арешт майна боржника.

Щодо посилання відповідача у прийнятих постановах на частину 2 статті 3 Закону, якою зазначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року, суд зазначає наступне.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року (далі - Порядок) визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Разом із тим пунктом 2 Порядку визначено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

В даному випадку борг КП «ЖИТЛОВИК» зі сплати єдиного внеску є особистим боргом даного підприємства та сплачується ним за власний рахунок на рахунки бюджету і не є коштами державного або місцевого бюджету.

Слід зазначити, що в даному випадку боржником за приписом Порядку є розпорядники бюджетних коштів державного та місцевих бюджетів, зокрема, від яких КП «ЖИТЛОВИК» отримує дотації з бюджетів та до яких не відноситься.

Так, КП «Житловик» є юридичною особою - комунальним закладом, що веде самостійний баланс, має розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням. Майно КП «ЖИТЛОВИК» становить основні фонди та оборотні кошти, а також цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі КП «ЖИТЛОВИК». Майно КП «ЖИТЛОВИК» є спільною власністю територіальних громад верхньодніпровського району чи окремою територіальної громади і закріплюється за ним на праві повного господарського відання. Джерелом формування майна підприємства є майно передане йому Верхньодніпровською районною радою; доходи одержані від реалізації продукції, надання послуг, а також від інших видів фінансово-господарської діяльності; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення та дотації з бюджетів; придбання майна іншого підприємства, організації; безплатні або благодійні внески, пожертвування; інше майно набуте на підставах не заборонених законом.

Отже, КП «ЖИТЛОВИК» є розпорядником коштів - дотацій з бюджетів - лише в частині власних коштів, що надходять з бюджетів та є одним із джерел формування майна підприємства.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що положення Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників не можуть бути застосовані при виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, у даному випадку - комунальним закладом.

За встановлених обставин справи та викладених норм чинного законодавства, в даному випадку відсутні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження за наданими позивачем виконавчими документами, отже відмова відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) є протиправною.

Крім того, суд звертає увагу на те, що застосування статті 26 Закону тягне за собою неможливість подальшого звернення виконавчого листа, що є порушенням прав Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як стягувача та унеможливлює виконання рішень, що підлягають виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції Українита діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність винесених рішень.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 року (ВП № 45971693), від 02.02.2015 року (ВП № 46259515), від 02.02.2015 року (ВП № 46259553) та від 02.02.2015 року (ВП № 46253038) прийняті відділом ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто, без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а тому підлягають скасуванню.

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнення судового збору в таких випадках не передбачено.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство "ЖИТЛОВИК" про визнання протиправними та скасування постанов від 12.01.2015 року та від 02.02.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 року (ВП № 45971693).

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.02.2015 року (ВП № 46259515).

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.02.2015 року (ВП № 46259553).

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.02.2015 року (ВП № 46253038).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник