Справа № 816/961/15-а
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/961/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Леуса О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_3 до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача викледеного у листі 31-16-0.4-1645/2-15 від 14 лютого 2015 року, про відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства у приватну власність, яка знаходиться за межами населених пунктів Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що останнім подано до Головного управління Держземагенства у Полтавській області всі необхідні документи для отримання у власність земельної ділянки. Вказував на те, що відповідачем протиправно вимагається надання додаткових документів не передбачених статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідач проти позову заперечував вказуючи на необхідність надання акту списання багаторічних насаджень, оскільки вони є майном. Стверджував, що земельна ділянка, яку хоче отримати позивач у власність відповідно до договору оренди землі знаходиться в оренді, а тому вона не може бути надана, оскільки вона не є вільною.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Проценківська сільська рада Зіньківського району Полтавської області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи попереджалася належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (багаторічні насадження), яка розташована за межами населених пунктів на території Проценківської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області. До заяви, зокрема, додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування ділянки (а.с. 27).

14 лютого 2015 року Головне управління Держземагенства у Полтавській області листом №31-16-0.4-1645/2-15 повідомило позивача про необхідність надання до поданих матеріалів акту списання багаторічних насаджень та повторно звернутися до управління з клопотанням та документами (а.с. 28).

Позивач не погоджуючись із відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою із підстав викладених у листі від 14 лютого 2015 року 31-16-0.4-1645/2-15 звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи юридичну оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як встановлено судом 18 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (багаторічні насадження), яка розташована за межами населених пунктів на території Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області

Згідно частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно пункту 2.1 додатку до наказу Держземагенства України №72 від 28 лютого 2013 року "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб" (далі по тексту - Наказ №72) при надходженні до територіального органу клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, або клопотання особи, зацікавленої в одержанні у користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності відповідному територіальному органу безпосередньо в момент звернення рекомендується здійснити реєстрацію такого клопотання у відповідності до вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242, а також рекомендується вносити відомості про реєстрацію клопотання (дату реєстрації та вхідний номер) до програмного забезпечення.

Відповідно до пункту 2.2 Наказу №72 після реєстрації клопотання відповідний територіальний орган зобов'язаний у строк, що не перевищує двадцяти днів, перевірити: у разі якщо земельна ділянка передається у власність у межах норм безоплатної приватизації: наявність викопіювання з кадастрової карти (плану) або інших графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, та документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства) (частина шоста статті 118 Земельного кодексу України), відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (частина четверта (п'ята) статті 116 Земельного кодексу України), чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України), відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України) відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина третя статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності), чи не порушуватиме бажане місце розташування земельної ділянки вимог раціональної організації території (шляхом створення черезсмужжя) та компактності землекористування (у разі розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) (частина друга статті 29 Земельного кодексу України).

Для отримання додаткової інформації, необхідної для перевірки вимог, зазначених у пункті 2.2 цих Методичних рекомендацій, територіальні органи можуть звертатися до відповідних управлінь (відділів) Держземагентства у районах (містах), міжрайонних, міжміських, міськрайонних управлінь (відділах) Держземагентства (пункт 2.3 Наказу №72).

Згідно пункту 2.6. Наказу №72 при недотриманні однієї із вимог, зазначених у пункті 2.2 цих Методичних рекомендацій, відповідному територіальному органу у строк, що не перевищує п'яти днів, рекомендується інформувати заявника про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням конкретних причин відмови.

Як встановлено в ході судового розгляду земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1) щодо якої позивач просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою для передачі у власність перебуває у користуванні за договором оренди у гр. ОСОБА_5 (а.с. 28 зворотній аркуш, а.с. 31-34).

Разом з тим, відповідач відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою посилається на необхідність надання акту списання багаторічних насаджень, який не передбачений ні статтею 118 Земельного кодексу України, ні наказом Держземагенства України №72 від 28 лютого 2013 року "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб". При цьому, на самий факт перебування земельної ділянки у користуванні гр. ОСОБА_5 відповідач вказує уже під час судового розгляду, а не у листі від 04 лютого 2015 року №31-16-0.4-1645/2-15.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого рішення викладеного у листі №31-16-0.4-1645/2-15 від 14 лютого 2015 року.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області правомірні та підлягають задоволенню.

З огляду на викладені обставини, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163, 2442 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держземагенства у Полтавській області викладене у листі 31-16-0.4-1645/2-15 від 14 лютого 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко