Справа № 591/1002/15-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р.Справа № 591/1002/15-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 26.02.2015р. по справі № 591/1002/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, в якому просить визнати нечинним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України Сумах від 03.01.2015 року № 195039 про перерахунок пенсії, призначеної на підставі Закону України "Про державну службу", а також зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах провести з 25.12.2014 р. перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, відповідно до довідки Сумського обласного центру зайнятості від 24.12.2014 р. № 01-23/711.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, щоз 06.02.2006 року йому була призначена пенсія державного службовця за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" в розмірі 90 відсотків, проте розпорядженням від 03.01.2015 року відповідачем було проведено перерахунок пенсії за віком, який позивач вважає неправомірним.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 26.02.2015 року позов задоволено.

Визнано нечинним та скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України Сумах від 03.01.2015 року № 195039 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 раніше призначеної йому на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Суми здійснити з 25 грудня 2014 року перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсії державного службовця, з урахуванням довідки Сумської обласної ради від 24.12.2014 року № 01-23/711, у розмірі 90 відсотків заробітної плати, з урахуванням виплат матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники сторін в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 22.04.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 06.02.2006 року позивачу була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" в зв'язку з досягненням пенсійного віку в розмірі 90 відсотків.

На підставі заяви від 25.12.2014 р. позивачу був здійснений перерахунок у зв'язку звільненням з посади з урахуванням довідок про заробітну плату від 24.12.2014 р. №136, №135. Перерахунок пенсії здійснений у розмірі 70% від посадового окладу. Не були враховані суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Згідно з довідкою, виданою Сумською обласною радою про складові заробітної плати виплати, з яких нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сума матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з січня 2010 року до листопада 2014 року складає 113 277,20 грн. Зазначені виплати, всупереч вимогам закону, не враховані відповідачем при перерахунку пенсії.

Не погодившись з вказаним перерахунком, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про перерахунок пенсії державного службовця, на підставі ст.37 Закону України "Про державну службу" є протиправним.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначив, що такі виплати як індексація, грошова винагорода, разова премія, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань до розрахунку заробітної плати не включаються, а також зазначив, що відповідно до законодавства правомірно перерахував пенсію позивачу в розмірі 70 %.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 1 ст. 37 Закону україни "Про державну службу" (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Вищевказаною статтею передбачено, що пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, рішення відповідача з відмови у врахуванні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є протиправним.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11).

За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII, внесено зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення частини третьої статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо призначення державним службовцям пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків посадового окладу, втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а з моменту вступу в законну силу Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" втратили чинність положення статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески.

Підстави та порядок перерахунку пенсії державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України "Про державну службу".

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тобто статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції до внесення змін Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні".

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 26.02.2015р. по справі № 591/1002/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.