Справа № 1304/4547/12
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Справа № 9104/123217/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Гудима Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2012 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в якому просило визнати протиправними дії відповідача при винесенні постанови від 25.04.2012 р. ВП №323717131 та скасувати таку постанову.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України від 04.11.2010 №2677, який набрав чинності з 08.03.2011) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами. Статтею 18 вказаного Закону визначені обов'язкові вимоги до виконавчого документа. Апелянт зазначає, що у виконавчому документі відсутні дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано виконавчий документ, ідентифікаційний код боржника, а у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 згаданого вище Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження - п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону.

Крім того апелянт зазначає, що згідно із ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Відповідно до п. 3.2.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158 виконавчі дії проводяться державним виконавцем відповідного органу державної виконавчої служби, який розташований: за місцем проживання, роботи боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням його майна; за місцезнаходженням постійно діючого керівного органу або майна боржника - юридичної особи; за місцем здійснення певних дій, які зобов'язаний вчинити боржник за відповідним рішенням суду або іншого органу (посадової особи).

Відповідно до ст.21 вказаного Закону на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалента сума в іноземній валюті.

Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 27.06.2002 №11-2 головні управління ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі утворюють систему органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади. При цьому, ні в даному Положенні, ні в інших нормативних документах не визначено, що головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, як визначено в ст.21 Закону. При цьому Законом України «Про центральні, органи виконавчої влади» визначено, що систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України та інші центральні органи виконавчої влади. Відповідно до ст.8 вказаного Закону міністр утворює, ліквідовує, реорганізовує за погодженням з Кабінетом Міністрів України територіальні органи міністерства як структурні підрозділи апарату міністерства, що не мають статусу юридичної особи. Відповідно до ст.21 цього ж Закону територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.

Вважає, що Головне управління ПФУ у Львівській області, як юридична особа є територіальним органом центрального органу виконавчої влади Пенсійного фонду України, а не територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, а отже, виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-232/11, виданого Галицьким районним судом м.Львова 06.03.2012, про зобов'язання головного управління ПФУ у Львівській області провести перерахунок і виплату пенсії не підвідомче підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області.

Крім того, судове рішення у справі №2а-232/11 ухвалено на користь кількох позивачів. Відповідно до ч.1 ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено,видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. У постанові про відкриття виконавчого провадження зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії в корить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, стягувачем відповідно до постанови про відкриття є ОСОБА_5

Таким чином, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням норм чинного законодавства.

На підставі викладеного просить постанову Галицького районного суду м.Львова суду від 01.06.2012 р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області від 25.04.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №32371713 про примусове виконання виконавчого листа №2-а-232/11, виданого 20.03.2012 року Галицьким районним судом м.Львова про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 відповідно до наказу Міністра оборони України №576 від 05.11.2010 року, виданих на підставі і у відповідності до п.п.5, 12 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення, військовослужбовців, осіб рядового і навчального складу» відповідно з 01.09.2008 року та 01.11.2010 року з врахуванням виплачених сум.

Постановляючи рішення судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до п.1 ч.2 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи. Згідно з п.1.1. Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України №11-2 від 27.06.2012 року, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі разом з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Частиною 1 ст.21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» визначено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України. Пунктом 5 Указу Президента України від 15.12.1999 № 1572/99 «Про систему центральних органів виконавчої влади» встановлено, що центральні органи виконавчої влади можуть мати свої територіальні органи, що утворюються, реорганізовуються і ліквідовуються в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №179 від 12.03.2005 року «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій» у складі територіальних підрозділів центральних органів виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі можуть утворюватися (якщо інше не передбачено актами, що мають вищу юридичну силу) управління. З урахуванням викладеного суд першої інстанції правильно вказав, що в складі центрального органу виконавчої влади можуть утворюватись територіальні органи (територіальні підрозділи) та структурні підрозділи.

Окрім того, суд вірно вважав, що покликання позивача на невизначеність стягувача у виконавчому провадженні не знайшло свого підтвердження, оскільки у оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження від 25.04.2012 року зазначена, зокрема, резолютивна частина судового рішення та боржник, яким є позивач, і стягувач, яким є ОСОБА_5, що відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», також, правильність видачі виконавчого листа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, в судовому порядку не оскаржувалась.

З урахуванням викладеного суд підставно вважав, що оскільки позивач - боржник по спірному виконавчому провадженні, є територіальним органом (територіальним підрозділом) центрального органу виконавчої влади, а тому таке виконавче провадження підвідомче відділу примусового виконання рішень ВДВС ТУЮ у Львівській області, а відтак виконавче провадження відкрито з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2012 року по справі № 1304/4547/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Л.Я. Гудим

Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2015 року