Справа № 826/368/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/368/15 Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко В.П.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року, позивач звернулася до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014 у справі №826/18002/13-а її було поновлено на посаді головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.09.2013 по 11.03.2014 у розмірі 32626,23 грн. На підставі вказаного судового рішення Київською міжрегіональною митницею Міндоходів відповідний наказ № 1535-о видано лише 08.10.2014. Зауваила, що питання про виплату заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на посаді за період з 12.03.2014 по 07.10.2014 включно не вирішувалось, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом, оскільки, як зазначає, не була працевлаштована весь час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - зміні з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 201 КАС України, суд апеляційної інстанції змінює постанову суду першої інстанції, якщо визнає, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено питання чи справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач проходила службу в митних органах України, остання посада - з 01.06.2013 головний інспектор митного відділу митного оформлення №1 митного поста «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів.

Наказом Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 02.09.2013 №677-о на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» припинено перебування ОСОБА_2 на державній службі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2014 у справі №826/18002/13-а за позовом ОСОБА_2 до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зокрема: - визнано протиправним та скасовано наказ Київської міжрегіональної митниці Міндоходів «Про припинення перебування ОСОБА_2 на державній службі» від 02.09.2013 №677-о; - поновлено ОСОБА_2 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів з 03.09.2013; - стягнуто з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.09.2013 по 11.03.2014 в розмірі 32626,23 грн. та зобов'язано провести виплату за виключеннями загальнообов'язкових платежів (податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску).

Наказом Голови комісії з реорганізації Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 08.10.2014 № 1535-о «Про поновлення та переведення ОСОБА_2»: - скасовано наказ Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 02.09.2013 №677-о «Про припинення перебування на державній службі»; - поновлено ОСОБА_2 (таб. № 2067) на посаді головного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Західний» Київської міжрегіональної митниці Міндоходів з 03.09.2013; - переведено ОСОБА_2, головного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Західний», з 08.10.2014 на посаду провідного спеціаліста відділу персоналу на час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника (ОСОБА_3), до дня фактичного виходу її з відпустки, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом митниці врахувавши, що ОСОБА_2 має 12 ранг державного службовця; - присвоєно ОСОБА_2 спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу» з 08.10.2014; - начальнику управління фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку - головному бухгалтеру ОСОБА_4 наказано нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.09.2013 по 11.03.2014 в розмірі 32380,86 та повести виплату за виключенням загальнообов'язкових платежів (податок з доходів фізичних осіб, єдиний соціальний податок, військовий збір).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову позивача, виходив з того, що розгляд спірного питання щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем обрано не у спосіб, визначений законом. Питання про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення не може розглядатись як новий публічно-правовий спір.

Проте, Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, але змінює постанову в частині мотивації, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно із статтею 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, затримка виконання власником рішення органу по розгляду трудових спорів про поновлення на роботі незаконно звільненого або незаконно переведеного працівника тягне обов'язок власника виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Позивач у судовому засіданні у своїх поясненнях вказала на те, що вона не зверталася до органів державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа про поновлення її на роботі та до відповідача.

Отже, вини відповідача у невчасному поновленні позивача на роботі та невчасного виконання рішення суду немає, тому підстав для задоволення позову не вбачається.

З аналізу статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок, що постанова суду, в частині допущеного негайного виконання, підлягає виконанню незалежно від наявності або відсутності виконавчого провадження.

Верховний суд України в пункті 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" вказав, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Таким чином, період з дня ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови в адміністративній справі №826/18002/13-а по день фактичного поновлення позивача на посаді є часом затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, тобто є часом затримки в поновленні останньої на посаді.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, але помилкове застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення питання, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 лютого 2015 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї постанова у повному обсязі, тобто з 28 квітня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 27 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Троян Н.М.

Бужак Н.П.