Справа № 556/412/15-а
Суддя: Іванків О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

№ 556/412/15-а

24.04.2015 року

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю заявника - стягувача ОСОБА_1,

представника боржника - Володимирецької селищної ради - Блищика Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець подання державного виконавця та заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови суду від 05.06.2007 року, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець ППВР УДВС Головного управління юстиції у Рівненській області звернувся до суду з поданням, а стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_1 - з заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року.

В обґрунтування подання та заяви вказують, що постанова Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року у справі №2-а-62/07, згідно з якою Володимирецьку селищну раду зобов'язано придбати та надати ОСОБА_1 житло на виконання умов мирової угоди, затвердженої 16 липня 2002 року, тривалий час не виконується боржником, незважаючи на зміну способу виконання та інші заходи примусового стягнення.

Оскільки рішенням Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року №11770/03 у справі «Кононов та інші проти України» констатовано порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в т.ч. і щодо ОСОБА_1, та зобов'язано державу виконати рішення національних судів протягом трьох місяців, просили змінити порядок і спосіб виконання постанови суду.

При цьому, державний виконавець не вказував в поданні, який інший спосіб чи порядок виконання рішення суду слід встановити, стягувач в заяві просив змінити порядок та спосіб виконання постанови суду із зобов'язання придбати та надати йому житло на стягнення коштів для забудови житла в загальній сумі, що відповідатиме 44500,99 доларів США на день виплати, навівши розрахунок вартості житла на підставі даних експерта.

В судовому засіданні державний виконавець підтримав клопотання, просив розглянути справу без його участі.

Стягувач ОСОБА_1 підтримав подання та власну заяву, пояснив, що на протязі тривалого часу селищною радою не вживається жодних заходів щодо виконання рішення суду та поновлення його порушених прав, виконати рішення суду у спосіб, визначений ухвалою Володимирецького районного суду від 26.06.2008 року з наступними змінами, не представилось можливим, тому він для захисту права на житло, вважає за необхідне збудувати житло, для чого необхідно стягнути кошти, достатні для його спорудження або придбання, як компенсаційне відшкодування - справедливу сатисфакцію.

Представник стягувача - Володимирецької селищної ради - заперечив проти задоволення подання та заяви, вказував, що селищною радою вживаються достатні та необхідні заходи для виконання судового рішення, крім того, за умовами мирової угоди, до виконання якої суд зобов'язує селищну раду, житлом мав бути забезпечений лише ОСОБА_1, без урахування членів його сім'ї, при цьому останньому неодноразово пропонувалось житло в смт.Володимирець, однак від його отримання стягувач відмовляється. Разом з тим, спосіб, про який просить ОСОБА_1, є невідповідним, оскільки змінює суть судового рішення із зобов'язального на майновий характер, крім того, селищна рада зобов'язана надати житло ОСОБА_1 в користування, а не передати його у власність. Що стосується рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року №11770/03 у справі «Кононов та інші проти України», то у цій справі селищна рада боржником не являється і будь-яких зобов'язань перед ОСОБА_1 не має. .

Представник Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, якого ухвалою суду залучено до участі у справі за клопотанням державного виконавця, будучи належно повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечень, пояснень з приводу заяви та клопотання не надав.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав Так, постановою Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради та зобов'язано відповідача забезпечити ОСОБА_1 житлом відповідно до умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Володимирецького районного суду від 16.07.2002 року.

Вказана постанова набрала законної сили 12.08.2008 року, і звернута до примусового виконання.

У зв'язку з неможливістю виконання постанови суду, ухвалою Володимирецького районного суду від 26.06.2008 року (справа №6-А-4/08) було змінено порядок і спосіб виконання постанови Володимирецького суду від 05.06.2007 року, та зобов'язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, яка має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового Кодексу України.

На виконання вказаної ухвали, судом було видано виконавчий лист №6-А-4/08, за яким 10.02.2012 року державним виконавцем ППВР УДВС Головного управління у Рівненській області відкрито виконавче провадження №31166879.

При цьому суд констатує, що ухвала Володимирецького районного суду від 26.06.2008 року у справі №6-А-4/08 не є самостійним судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи по суті, а представляє собою ухвалу, винесену в порядку виконання судових рішень, згідно вимог ст..263 КАС України, на виконання постанови Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року у справі №2-а-62/07 за позовом ОСОБА_1

Як вбачається з ч.1 ст.263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої нстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Виходячи із змісту вказаної статті, суд приходить до висновку, що зміна способу і порядку виконання рішення суду можлива лише шодо рішення суду, яким закінчено розгляд справи по суті, тобто яким визначено права та обов'язки сторін і розв'язано спір між ними.

У даній справі таким рішенням є постанова Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року у справі № 2-а-62/07. Спосіб та порядок виконання цього рішення вже змінювався ухвалою Володимирецького районного суду від 26.06.2008 року, яка частково змінена ухвалою Вищого адміністративного суду від 16.11.2011 року. Вказані ухвали є чинними, і встановлюють певний спосіб та порядок виконання судового рішення, яке спрямовано на захист житлових прав ОСОБА_1 та членів його сім'ї - зобов'язують Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 та членам його сім'ї благоустроєне житло.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зміна способу та порядку виконання ухвали Володимирецького районного суду від 26.06.2008 року, яка постановлена в порядку ст.263 КАС України, не передбачена вимогами чинного законодавства.

Що стосується подання державного виконавця, то в ньому взагалі не зазначено, що є причиною такої зміни, які саме обставини істотно ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду, а також не вказано у який саме спосіб і в якому порядку слід виконувати вказане вище судове рішення.

Також суд приймає до уваги, що ухвалою Володимирецького районного суду від 10.04.2015 року, яка станом на 24.04.2015 року не набрала законної сили, змінено спосіб та порядок виконання іншого судового рішення, яке також спрямовано на захист житлових прав стягувача ОСОБА_1, а саме постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2008 року. Цією ухвалою стягнуто кошти з Держави Україна для придбання житла для ОСОБА_1

З приводу стягнення коштів в якості компенсаційної виплати - справедливої сатисфакції за тривале невиконання судових рішень у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, як просить про це стягувач ОСОБА_1, судом встановлено наступне.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року №11770/03 у справі «Кононов та інші проти України» констатовано порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в т.ч. і щодо ОСОБА_1, та зобов'язано державу виконати рішення національних судів протягом трьох місяців. Згідно п.6 цього ж рішення Європейський суд з прав людини стягнув з держави в користь ОСОБА_1 справедливу сатисфакцію за порушення його прав у розмірі 3000 євро, і рішення суду в цій частині повністю виконано.

Таким чином, стягувач ОСОБА_1 вже отримав справедливу сатисфакцію за порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке полягає у тривалому невиконанні судових рішень, наявність якого констатована Європейським судом з прав людини, і підстав для повторної виплати справедливої сатисфакції за аналогічні порушення суд не вбачає.

Що стосується постанови Верховного Суду України від 14.04.2014 року, на зміст якої посилається заявник ОСОБА_1, то вказана постанова винесена в порядку кримінального судочинства, у справі №5-7кс14, і на висновки, викладені в ній, не поширюються вимоги щодо обов'язковості, встановлені ст..244-2 КАС України.

З урахуванням сукупності вказаних обставин, суд приходить до висновку, що заява стягувача ОСОБА_1 та подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.263 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання Державного виконавця ППВР УДВС Головного управління юстиції у Рівненській області та заяви стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Володимирецького районного суду від 05.06.2007 року у справі №2-а-62/07.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через районний суд. Апеляція може бути подано протягом п'яти днів з дня постановлення ухвали. Ухвала, постановлена у письмовому провадженні, може бути оскаржена протягом п'яти днів з часу отримання копії ухвали.

Головуюча: