Справа № 826/5050/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 квітня 2015 року № 826/5050/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. при секретарі судового засідання Віруцькій О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління МВС України в м. Києві
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді
Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві з вимогами про визнання незаконним та скасування Наказу начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 18.02.2015 року № 118 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ на підставі пп. «є» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновлення позивача з 19.02.2015 року на посаді міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві та стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає оскаржуваний наказ про звільнення необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, посилаючись на відсутність проведення службового розслідування, отримання згоди профспілкового органу, членом якої є позивач.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. В якості безпідставності позовних вимог відповідач зазначає, що, починаючи з 30.01.2015 року по день звільнення позивач не виходив на службу без поважних причин у зв'язку з чим було проведено службове розслідування про, що позивач був належним чином повідомлений. У ході службового розслідування обставин, які б вказували на поважність відсутності ОСОБА_1 на робочому місці протягом тривалого часу встановлено не було. За наслідками проведеного службового розслідування та складення відповідного висновку до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, який доведено до відома позивача. У зв'язку з виявленим порушенням відповідач, діючи в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством правомірно виніс оскаржуване рішення.

За наслідками задоволення клопотання представника відповідача про допит свідка та з урахуванням положень ст. 141 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21.04.2015 допитано в якості свідка ОСОБА_2.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, з 22.07.2014 року ОСОБА_1 перебуває на службі в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 18.02.2015 № 118 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України, з 19.02.2015 року, (з постановкою на військовий облік) згідно пп. «є» п. 63 (за порушення дисципліни).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про міліцію", "Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України", затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ проходять службу в порядку, визначеному Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджено постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення).

Зазначеним Положенням визначено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Пунктом 11 Положення встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ приймають Присягу відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 23 Положення, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Згідно із пп. «є» п. 63 Положення особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

В матеріалах справи міститься копія Наказу від 06.02.2015 року № 120 про призначення та проведення службового розслідування за фактом невиходу на службу міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_1 та інших. На підставі даного наказу призначено службове розслідування, яке доручено комісії у складі голови комісії та її членів.

За наслідками проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни підполковником міліції ОСОБА_1 та іншими складено висновок від 18.02.2015 року.

Як вбачається з висновку службового розслідування, службовим розслідуванням встановлено, зокрема, що з 30 січня 2015 року ОСОБА_1 на службу не виходить, телефонні дзвінки ігнорує, про причини невиходу на службу не повідомляє. За місцем реєстрації та проживання 11.02.2015 року направлено лист в якому повідомлено про проведення службового розслідування за фактом невиходу його на службу без поважних причин та запропоновано прибути до місця розташування БПСМОП «Золоті ворота» ГУ МВС України в м. Києві на визначену у листі годину для дачі пояснень ОСОБА_1 не з'явився. За наслідками вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у невиході на службу без поважних причин з 30 січня 2015 року на міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_1 вирішено накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Проте, вказані висновки суд вважає передчасними, а службове розслідування таким, що проведено без дотримання прав та інтересів позивача, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, яка затверджена Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція № 230).

За приписами п. 2.1 вказаної Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни.

Права особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, стосовно якої проводиться службове розслідування передбачені п. 6.3 Інтрукції № 230.

Згідно зазначеного пункту Інструкції особа рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України наділена наступними правами:

- отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

- брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;

- висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять);

- відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України;

- за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України;

- оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що не був обізнаний про факт проведення службового розслідування та відповідно не міг реалізовувати вищенаведені Інструкцією та Дисциплінарним статутом права.

Підтверджуючи факт виконання обов'язку стосовно повідомлення ОСОБА_1 відносно проведення службового розслідування відповідачем в судовому засіданні було надано копію листа від 11.02.2015 року № 14/112, яким повідомлялось про розпочате службове розслідування на підставі Наказу ГУМВС в місті Києві.

За наслідками дослідження зазначеного листа судом встановлено, що він був скерований на іншу адресу ніж мешкає позивач, що представником відповідача в судовому засіданні не заперечувалось.

Крім вказаного листа, інших доказів відправки чи отримання позивачем інформації про проведення відносно нього службового розслідування відповідачем надано не було.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджується факт обізнаності повідомлення ОСОБА_1 про проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни підполковником міліції ОСОБА_1, суд приходить до висновку про порушення відповідачем ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та Інструкції № 230, що в свою чергу призвело до порушення прав позивача шляхом позбавлення можливості особисто надавати пояснення по суті звинувачень, заявляти клопотання чи зауваження.

Також як вбачається з матеріалів службового розслідування підставою для звільнення позивача із займаної посади є порушення службової дисципліни, що виявилось у невиході на службу без поважних причин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач неодноразово зазначав про відсутність конкретного місця несення служби, як то приміщення чи іншого місця про яке йому було доведено та зобов'язано з'являтись щоденно у конкретно визначену годину. Оскільки батальйон патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» ГУМВС в місті Києві здійснював забезпечення громадського порядку, особистої безпеки громадян, запобігання правопорушенням на вулицях та в інших громадських місцях та інші, свої службові обов'язки позивач виконував у визначених командиром громадських місцях за викликом.

21.04.2015 року в судовому засіданні з метою встановлення вищенаведених обставин було допитано в якості свідка ОСОБА_2 т. в. о. заступника командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, члена комісії, якою проводилось службове розслідування.

Зокрема, свідок в судовому засіданні повідомив, що місцем прибуття на службу міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві є двір в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві чи саме Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в якому проводилась перевірка явки. Час несення служби визначено з 9.00 до 18.00.

Проте, оцінивши наданні свідком пояснення суд не вважає їх безспірним доказом доведення відсутності позивача на місці проходження служби з 30 січня 2015 року, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст.ст. 1, 2 та 7 Закону України «Про міліцію», патрульна служба МВС України є структурним підрозділом міліції громадської безпеки, який відповідно до законодавства України та нормативно-правових актів МВС України покладено обов'язки щодо забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав та свобод, запобігання правопорушенням та їх припинення.

Відповідно до наказу МВС України від 28 лютого 2006 р. № 214 «Про створення патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України та реорганізацію дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції» основним структурним підрозділом патрульної служби МВС України є стройовий підрозділ патрульної служби органу внутрішніх справ":

Наказ МВС України від 23 січня 2010 р. № 16 "Про затвердження Положення про стройовий підрозділ патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України передбачає, що стройові підрозділи патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України - це структурні підрозділи міліції громадської безпеки, які забезпечують охорону громадського порядку, особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, власності від злочинних посягань, запобігають правопорушенням на вулицях та в інших громадських місцях та припиняють їх, у межах компетенції беруть участь у розкритті злочинів, розшуку осіб, які їх вчинили, наданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяють державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків, охороні громадського порядку при проведенні масових заходів, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Пунктом 45 Наказу МВС України «Про затвердження Статуту патрульно-постової служби міліції України» від 28.07.1994 року № 404 особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Аналіз викладеного свідчить про обов'язок проходження служби особами рядового і начальницького складу з метою забезпечення охорони громадського порядку, особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів, власності від злочинних посягань, запобігання правопорушенням на вулицях та в інших громадських місцях з урахуванням інтересів служби.

Проте, в матеріалах справи та в матеріалах службового розслідування відсутня інформація стосовно визначення місця служби міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_1.

Відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача про відсутність чітко визначеного місця виходу та перебування на службі. А некоректне визначення місця служби позивача в місті Бучі та/або у дворі Головного управлінні Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві унеможливлює встановлення неповажності причин його виходу в таке місце та наявності факту його фіксування.

Доведення до відома позивача інформації стосовно визначення чіткого місця розташування взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві та місця несення ним служби суду не надано, а тому суд вважає непідтвердженими показання свідка та висновки службового розслідування про відсутність міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві ОСОБА_1 на місці несення служби з 30.01.2015 року.

Отже, викладене свідчить про недоведення при проведенні службового розслідування порушення позивачем службової дисципліни, що в свою чергу не може бути підставою для звільнення позивача із займаної посади.

Проте, суд вважає необґрунтованими доводи позивача в частині посилання на незаконність оскаржуваного наказу у зв'язку з відсутністю отримання згоди профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1 при наявності Колективної угоди, укладеної між ГУ МВС України в м. Києві та Київською міською організацією профспілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України і об'єднаною профспілковою організацією ГУ МВС України в м. Києві на 2013-1025 роки, виходячи з наступного.

За правилами ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є членом профспілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України з 13.10.2014 року.

Проте, суд зазначає, що статтею 43 Кодексу законів про працю України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Враховуючи, що позивач є працівником органів внутрішніх попередня згода профспілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, членом якої є ОСОБА_1 в силу положень загальної норми ст. 43 КЗпП України не потрібна.

Проте, враховуючи, що судом встановлено порушення ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та положень Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України при проведенні службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни підполковником міліції ОСОБА_1, а також з огляду на відсутність доведення та наявності взагалі конкретного місця перебування позивача на службі, що в свою чергу унеможливлює фіксування його відсутності на такому місці, суд приходить до висновку, що відповідачем передчасно застосовано відносно позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

З огляду на порушення відповідачем вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та положень Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України при звільненні позивача, суд вважає протиправним винесення наказу від 18.02.2015 року № 118 о/с "Щодо особового складу" та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що позивач звільнений без законної підстави та з порушенням порядку проведення службового розслідування, суд вбачає за доцільне поновити ОСОБА_1 з 19.02.2015 року на посаді міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП).

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Відповідно до п. 3.5.2. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499 особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 06.04.2015 року загальна сума доходів позвача за період з липня 2014 року по лютий 2015 року складає 35 304,68 грн. Середньомісячна заробітна плата позивача становить 5 043,52 грн., а саме: 35 304,68 грн.:7 (місяців) = 5 043,52 грн.

З урахуванням положень вищевказаної Інструкції та довідки про доходи позивача сума виплати за вимушений прогул з 19.02.2015 року по 21.04.2015 року становить10 087,00 грн., які підлягають стягненню із Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на користь позивача.

За ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність винесення оскаржуваного рішення.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваного рішення та звільнення позивача, тому, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення .

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві № 42-к від 18.02.2015 року № 118 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ на підставі пп. «є» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві з 19.02.2015 року.

4. Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період 19.02.2015 року по 21.04.2015 року у розмірі 10 087,00грн.

5. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 посаді міліціонера взводу № 3 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць у розмірі 5 043,52 грн.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда