Справа № 820/2519/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 р. № 820/2519/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання - Кульчій А.М.

за участі:

представника позивача - Глушкова О.В.

представника відповідача - Самойленка П.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання нечинними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Харківський завод електроапаратури", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якому просив суд визнати нечинними та скасувати:

- постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Чорного А.В. від 14.01.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену ним в межах зведеного виконавчого провадження ВП №45633876 про стягнення заборгованості з ДП "Харківський завод електроапаратури" на загальну суму боргу 2181871,87 грн.;

- постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Чорного А.В. від 14.01.2015 року про арешт коштів боржника, винесену ним в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 45633876 про стягнення заборгованості з ДП "Харківський завод електроапаратури" на загальну суму боргу 2181871,87 грн., в частині накладення арешту на кошти на всіх рахунках боржника, в тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту в: ПАТ "Перший український міжнародний банк", МФО 334851; філія Червонобаварське відділення ПАТ "Перший інвестиційний банк" в м. Харкові, МФО 351287, та належить боржнику: ДП "Харківський завод електроапаратури", м. Харків, вул. Лозівська,5, в межах суми 2181871,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані постанови старшого державного виконавця є незаконними та підлягають скасуванню. Зазначив, що ДП "Харківський завод електроапаратури", яке знаходиться в стадії ліквідації, має лише один розрахунковий рахунок №2122, незаконний арешт цих коштів не тільки перешкоджає роботі ліквідаційної комісії, але унеможливлює також сплату поточної заробітної плати 30 працівникам підприємства, проведенню відрахувань до УПФУ та сплаті поточних податків з доходу фізичних осіб, що призведе до накопичення поточної заборгованості та порушення норм трудового законодавства.

Представник відповідача в письмових запереченнях зазначив, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою з огляду на наступне. Станом на 11.02.2015 року на виконанні в Ленінському ВДВС ХМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 45633876 про стягнення заборгованості з Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» () до складу якого входить 22 виконавчих проваджень на загальну суму боргу 2273 003,1 4 грн. на користь УПФУ в Ленінському р-ні м. Харкова, фізичних осіб та юридичних осіб. Посилання представника позивача на нібито нечинність постанов старшого державного виконавця від 14.01.2015 року є помилковим, оскільки ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано порядок роботи з виконавчими документами у разі ліквідації боржника-юридичної особи. В даному випадку ДП "Харківський завод електроапаратури" не ліквідовано, а лише розпочата процедура ліквідації.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що на виконанні в Ленінському ВДВС ХМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 45633876 про стягнення заборгованості з Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» () до складу якого входить 22 виконавчих проваджень на загальну суму боргу 2273003,1 4 грн. на користь УПФУ в Ленінському р-ні м. Харкова, фізичних осіб та юридичних осіб.

Так, матеріалами справи підтверджено, що старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ 14.01.2015 року в рамках зведеного виконавчого провадження №45633876 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Цього ж дня старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ 14.01.2015 року в рамках зведеного виконавчого провадження №45633876 було винесено постанову про арешт коштів боржника Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури». Зокрема, накладено арешт на кошти всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту в: ПАТ «Перший Український міжнародний банк», МОІ 334851; Філія Червонобаварське відділення ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» в м. Харкові, МФО 351287.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Порядок примусового виконання рішень державною виконавчою службою передбачений Законом України "Про виконавче провадження" та здійснюється на підставі виконавчих документів, до яких відноситься і виконавчий надпис нотаріуса.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно положень ст.5 Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

За приписами ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно вимог ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7 ст.12 Закону).

Згідно ч.3 ст.20 Закону державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Положеннями ст.32 Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (ч.1 ст.33 Закону).

Відповідно вимог ст.52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Статтею 57 Закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, серед іншого, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети

Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (ч.1 ст.65 Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконанні в Ленінському ВДВС ХМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 45633876 про стягнення заборгованості з Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» () до складу якого входить 22 виконавчих проваджень на загальну суму боргу 2273 003,1 4 грн. на користь УПФУ в Ленінському р-ні м. Харкова, фізичних осіб та юридичних осіб.

Пунктом 2 Постанов про відкриття виконавчих проваджень зобов'язано боржника виконати виконавчі документи у семиденний строк з моменту винесення даної постанови.

Суд зазначає, що позивач не заперечував факт наявності заборгованості підприємства перед державними установами та факт правомірності постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що керуючись ст. 11, 52 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ 14.01.2015 року в рамках зведеного виконавчого провадження №45633876 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Цього ж дня старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ 14.01.2015 року в рамках зведеного виконавчого провадження №45633876 було винесено постанову про арешт коштів боржника Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури».

Зокрема, накладено арешт на кошти всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту в :ПАТ «Перший Український міжнародний банк», МФО 334851; Філія Червонобаварське відділення ПАТ «Перший Інвестиційний Банк» в м. Харкові, МФО 351287.

Вказані постанови були направлені на адресу позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 14.01.2015 р. та постанови про арешт майна боржника та заборону на його відчуження від 14.01.2015 р. є обґрунтованими та правомірними.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці (ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці»).

Положеннями ст.55 Бюджетного кодексу України встановлено, що захищеними видатками бюджету визнаються видатки загального фонду бюджету, обсяг яких не може змінюватися при здійсненні скорочення затверджених бюджетних призначень.

Захищеними видатками Державного бюджету України визначаються видатки загального фонду, зокрема, на оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату.

Суд зазначає, що у Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», у зв'язку з проведенням ліквідаційної процедури, на даний час наявний лише один розрахунковий рахунок №2122, який використовується позивачем для виплати заробітної плати працівникам та сплати обов'язкових платежів до бюджету.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи документами: інформація про розрахункові рахунки підприємства, інформація про склад персоналу ДП "ХЗЕА", інформація про дебіторську заборгованість, довідка про заборгованість по заробітній платі станом на 01.04.2015 року та інш. ( а.с. 82-111).

Так, згідно наявної у матеріалах справи довідки про заборгованість по заробітній платі, станом на 01.04.2015 року, у зв'язку з арештом розрахункового рахунка Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури», у позивача утворився борг, зокрема, по заробітній платі у розмірі 191995,91 грн. за період грудень 2014 рок - березень 2015 року (а.с. 89).

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні та оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У зв'язку з наведеним, враховуючи, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, для відновлення порушених прав працівників підприємства, суд вважає за необхідне скасувати постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 14.01.2015 про арешт коштів боржника, винесену ним в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 45633876 про стягнення заборгованості з ДП "Харківський завод електроапаратури" на загальну суму боргу 2181871,87 грн., в частині накладення арешту на кошти, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з Державним підприємством "Харківський завод електроапаратури".

Щодо твердження представника відповідача про те, що за умови зняття арешту з коштів підприємства будуть порушені права стягувачів, суд зазначає, що в даному випадку права стягувачів по зведеному виконавчому провадженні не порушено, оскільки державний виконавець не позбавлений можливості щодо здійснення інших виконавчих дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження" з метою забезпечення повноти та своєчасності виконання рішень суддів по зведеному виконавчому провадженню.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 статті 98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Частиною 3 статті 94 КАС України визначено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання нечинними та скасування постанов - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 14.01.2015 про арешт коштів боржника, винесену ним в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 45633876 про стягнення заборгованості з ДП "Харківський завод електроапаратури" на загальну суму боргу 2181871,87 грн., в частині накладення арешту на кошти, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з Державним підприємством "Харківський завод електроапаратури".

У задоволенні адміністративного позову в іншій частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" (код 14308262) судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлено 29.04.2015 року.