Справа № 753/6183/14-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/6183/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Даниленко В.В.
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із заявою від 02.04.2014 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №2а-472/11, посилаючись на те, що рішення суду у даній справі не виконане по теперішній час; згідно проведеного відповідачем перерахунку сума заборгованості по пенсії позивача становить 52700,26 грн., але зазначена сума позивачеві не виплачується, тому просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду у даній справі, а саме стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України суму коштів, нараховану Управлінням.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року зазначену заяву позивача задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва звернулося до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28.01.2011року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва провести перерахунок та виплату ОСОБА_3, згідно вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - з 09.05.2010 року.

Ухвалою Київського Апеляційного адміністративного суду від 05.11.2012року постанову Дарницького районного суду м. Києва від 28.01.2011року залишено без змін. Зазначені судові рішення набрали законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.10.2011 року нараховано до виплати позивачу 641,60 грн., але зазначені кошти не виплачено.

При постановлені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки УПФУ виконало зобов'язальну частину рішення про нарахування пенсії під час виконання судового рішення в сумі 52700,26 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що забезпечить в повній мірі виконання конкретного судового рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, з наступних підстав.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови суду першої інстанції та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду першої інстанції свідчить про те, що суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання постанови суду, фактично змінив її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів як заборгованості невиплаченої пенсії, яка нарахована у разі виконання рішення адміністративного суду, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Аналогічна правова позиція викладена й в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2014 року по справі № К/800/598/14 (523/13593/13-а).

Виходячи з вищезазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням по справі нової ухвали, якою у задоволені заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 160, 199, 202, 205, 206 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2014 року - скасувати.

Постановити по справі нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.