Справа № 803/413/15-а
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 803/413/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Шепталовій О.П.,

за участю представника позивача Виборнова Р.М.,

представника відповідача Мандзирохи А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВЕТК" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВЕТК" (надалі ТзОВ «Торговий дім ВЕТК», позивач, товариство) звернулось в суд з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (надалі Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27 лютого 2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 110 266, 25 грн., у тому числі за основним платежем 88213 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 22053, 25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року Луцькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань здійснення фінансово-господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю « ТБК Професіонал» за вересень 2014 року. За результатами перевірки складено акт № 351/03-18-22-02/35494786 від 06 лютого 2015 року в якому відповідачем зроблений висновок про порушення товариством пп.14.1.231, п. 14.1, ст.14, п.185.1 ст.185, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, ст. 201 Податкового кодексу України.

Висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» не підтвердило задекларований у вересні 2014 року податковий кредит з ПДВ по взаємовідносинах з ТзОВ « ТБК Професіонал» в загальній сумі 88 212, 68 грн. Згідно акту перевірки позивачем не було надано документи щодо транспортування товарно-матеріальних цінностей від ТзОВ «ТБК «Професіонал» до ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» , а саме договорів перевезення, транспортного експедирування, товарно-транспортних накладних, а також документів по оплаті за транспортування товару, що стало підставою для висновку про неможливість підтвердити фактичність здійснення господарських операцій між ТзОВ ««Торговий дім ВЕТК» та ТзОВ «ТБК «Професіонал».

На підставі акту перевірки Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 27 лютого 2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 110 266, 25 грн., у тому числі за основним платежем 88213 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 22053, 25 грн.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу щодо нереальності господарської операції між ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» та ТзОВ «ТБК «Професіонал», вказує, що сторони договору в повному обсязі виконали свої зобов'язання, що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами. Зауважує на тому, що під час проведення перевірки інспекторам було надано всі документи, які підтверджують реальність проведення господарських операцій між контрагентами, а тому у відповідача не було обґрунтованих підстав для висновків в акті перевірки стосовно недійсності правочину, а за таких підстав винесене податкове повідомлення-рішення вважає протиправним та просить суд його скасувати.

Представник відповідача у письмових запереченнях та в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що згідно акту перевірки ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» у вересні 2014 року придбавало у ТзОВ «ТБК «Професіонал» електротехнічну та електромонтажну продукцію на суму 529276, 04 грн., в тому числі ПДВ 88212, 68 грн. Однак, згідно аналізу податкової звітності та баз даних АІС «Податковий блок» встановлено, що за період з 01.09.2012 року по 30.09.2014 року ТзОВ «ТБК «Професіонал» не придбавало продукції від ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель», який згідно наданих для перевірки сертифікатів відповідності є виробником поставленої продукції. Для перевірки не надано жодних документів щодо підтвердження транспортування ТМЦ від ТзОВ «ТБК «Професіонал» до ТзОВ «Торговий дім «ВЕТК»: договорів перевезення, транспортного експедирування та документи про їх виконання (товарно-транспортних накладних, а також документів по оплаті за транспортування даних товарів). Враховуючи викладене, вважає, що не можливо підтвердити реальність здійснення господарської операції між позивачем та ТзОВ «ТБК «Професіонал» у вересні 2014 року, а тому ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» безпідставно віднесено суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що посадовою особою Луцької ОДПІ на підставі наказу від 19.01.2015 року № 93 та направлення від 19.01.2015 року № 000032 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТзОВ «Торгівельлно-будівельна компанія «Професіонал»» за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 351/03-18-22-02/35494786 від 06 лютого 2015 року, яким встановлено порушення: пп.14.1.231, п. 14.1, ст.14, п.185.1 ст.185, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» завищено податковий кредит з ПДВ по операціях із ТзОВ «ТБК «Професіонал» у вересні 2014 року, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у вересні за 2014 рік на суму 88 213 грн.

Як вбачається з акту перевірки, формування податкового кредиту з податку на додану вартість було проведене позивачем за результатами господарських операцій, здійснених відповідно до умов договору поставки № 02/04-2014-1 від 02 квітня 2014 року між ТзОВ «Торгівельно-будівельна компанія «Професіонал» (постачальником) та ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» (покупцем) за яким позивач отримав від контрагента товар (електротехнічну та електромонтажну продукцію) у вересні 2014 року на загальну суму 529 276, 08 грн., в тому числі ПДВ 88 212, 68 грн.

За висновками податкового органу, зробленими в акті перевірки, неможливо підтвердити фактичність здійснення господарських операцій між контрагентами, оскільки під час проведення перевірки Товариством не було надано первинних документів (товарно-транспортних накладних, шляхових листів тощо), які б підтверджували транспортування товарно-матеріальних цінностей від ТзОВ «ТБК «Професіонал» до позивача.

Позивач, не погодившись з висновками перевірки, викладеними в акті № 351/03-18-22-02/35494786 від 06 лютого 2015 року, подав письмові заперечення, однак листом № 2993/10/03-18-22-01 від 26.02.2015 року заступник начальника Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області повідомив, що висновки, зазначені в акті перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства.

27 лютого 2015 року Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» по податку на додану вартість у розмірі 110 266, 25 грн., у тому числі за основним платежем 88213 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 22053, 25 грн.

Позивач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 27 лютого 2015 року № , оскаржив його у судовому порядку.

Як передбачено підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Правові підстави віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту визначено статтею 198 Податкового кодексу України, пунктом 198.1 якої визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, Податковий кодекс України визначає, що обов'язковою умовою для правомірного формування платником податків податкового кредиту є податкова накладна, яка засвідчує факт придбання товарів (послуг) з метою їх подальшого використання в межах господарської діяльності.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної;б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно пункту 201.4. ст.201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

З аналізу положень вищенаведених нормативно-правових законодавчих актів вбачається, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними, або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог передбаченими законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року від 16.07.1999 року № 996-XIV (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як встановлено судом, передумовою для формування позивачем податкового кредиту за вересень 2014 року слугували правовідносини, що склалися у нього з ТзОВ «ТБК «Професіонал».

Як вбачається з матеріалів справи, 02 квітня 2014 року між ТзОВ «Торгівельно-будівельна компанія «Професіонал» (постачальник) та ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» (покупець) було укладено договір поставки товару № 02/04-2014-1, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язався прийняти та оплатити електротехнічну, електромонтажну продукцію та інший товар у видах та кількостях, номенклатурі, що буде зазначено у накладних, що погоджені між сторонами. Поставка здійснюється до місця розвантаження, яке визначається покупцем при купівлі кожної окремої партії товару. Поставка може здійснюватися транспортом покупця так і транспортом постачальника, або за згодою сторін підприємством перевізником. Порядок доставки товару визначається при поставці кожної окремої партії.

На виконання вимог вищевказаного договору ТзОВ «ТБК Професіонал» поставлено, а ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» прийнято товарно-матеріальні цінності, а саме електротехнічна та електромонтажна продукція, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000540 від 26 вересня 2014 року на суму 300731, 00 грн., № РН-0000541 від 26 вересня 2014 року на суму 211518, 00 грн., № РН- 0000573 від 30 вересня 2014 року на суму 17027, 04 грн (а.с. 38-40).; податковими накладними за вересень 2014 року, в яких зазначено дати та номери, на загальну суму 529276, 04 грн., зокрема : № 84 від 12.09.2014 року на суму 163000 грн., № 85 від 15.09.2014 року на суму 137731 грн., № 87 від 17.09.2014 року на суму 170270 грн., № 86 від 17.09.2014 року на суму 41248 грн.,№ 125 від 30.09.2014 року на суму 17027, 04 грн.(а.с. 48-52).

Оплата за придбаний товар підтверджується платіжними дорученнями від 12.09.2014 року № на суму 163 000, 00 грн., від 15.09.2014 року № на суму 137731, 00 грн., від 17.09.2014 року № на суму 170270, 00 грн., від 17.09.2014 року № на суму 41248, 00 грн., від 30.09.2014 року № на суму 17027, 04 грн.

Як вбачається з акту перевірки №351/03-18-22-02/35494786 від 06 лютого 2015 року та з пояснень представника позивача в судовому засіданні, електротехнічна та електромонтажна продукція, поставлена у вересні контрагентом ТзОВ «ТБК «Професіонал» для ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» в подальшому частково використана для комплектацій, а частково реалізована позивачем товариству з обмеженою відподальністю «Волинська електротехнічна компанія», що підтверджується видатковими накладними № 3097 від 17.11.2014 року, № 3111 від 17.11.2014 року, № 2661 від 10.10.2014 року, № 2687 від 14.10.2014 року, № 2685 від 14.10.2014 року, № 2542 від 30.09.3024 року, № 2541 від 2014 року, № 2594 від 06.10.2014 року (а.с.92-100).

Встановлені судом обставини та досліджені докази, які підтверджують фактичний рух активів, свідчать про те, що операції з придбання позивачем товару - електротехнічної та електромонтажної продукції та його подальше використання у господарській діяльності є реальними і відповідають діловій меті підприємства.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» є юридичною особою, видами діяльності якої є електромонтажні роботи, оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, будівництво житлових і нежитлових будівель тощо (а.с. 89).

Таким чином, одним з видів діяльності ТзОВ «Торговий дім ВЕТК» є електромонтажні роботи та торгівля машинами й устаткуванням. З пояснень представника позивача вбачається, що електротехнічну та електромонтажну продукцію отримали за довіреністю Скалюк В.М. та Парій М.В. на складі товариства, що розташований за адресою місто Луцьк, вул. Підгаєцька, 7 а. При чому, товар був доставлений на склад транспортом постачальника ТзОВ «ТБК «Професіонал».

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність у ТзОВ "Торговий дім ВЕТК" товарно-транспортних накладних, які підтвердили б факт транспортування товарів від контрагенту - продавця до місця знаходження позивача, оскільки згідно умов договору від 02 квітня 2014 року поставка може здійснюватись транспортом постачальника, а тому обов'язок мати в наявності товарно-транспортні накладні чи інші документи, які підтверджують факт перевезення лежить на контрагенту, а саме: ПП "ТБК «Професіонал». Крім того, відсутність товарно-транспортних накладних сама по собі не свідчить про фіктивність здійснених господарських операцій за наявності доказів, які свідчать про їх виконання сторонами.

З оглянутого в судовому засіданні витягу з журналу реєстрації довіреностей ТзОВ "Торговий дім ВЕТК», наявного в матеріалах справи, вбачаються номери, дати, прізвища підзвітних осіб (Скалюк В.В. та Парій М.В.), яким видані довіреності, а також постачальників, зокрема, ТзОВ «ТБК «Професіонал»(а.с. 90, 91).

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача відносно того, що згідно аналізу податкової звітності та баз даних АІС «Податковий блок» встановлено, що за період з 01.09.2012 року по 30.09.2014 року ТзОВ «ТБК»Професіонал» не придбавало продукції від ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель», який згідно наданих для перевірки сертифікатів відповідності є виробником поставленої продукції, оскільки як вбачається з акту перевірки від 27 лютого 2015 року № ТзОВ «ТБК «Професіонал» електротехнічну та електромонтажну продукцію придбавало у ТзОВ «Евромагістраль».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно віднесено до податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 88213 грн., а податковий кредит сформований згідно статті 198 Податкового кодексу України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи ні відповідачем, ні його представником в судовому засіданні, не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за договором поставки та не доведений факт порушення позивачем пп.14.1.231, п. 14.1, ст.14, п.185.1 ст.185, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, ст. 201 Податкового кодексу України. Зазначені обставини, на думку суду, свідчать про необґрунтованість висновків Луцької ОДПІ, викладених в акті перевірки № 351/03-18-22-02/35494786 від 06 лютого 2015 року.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 27 лютого 2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням ст.94 КАС України суд присуджує з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВЕТК" судові витрати у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 220, 53 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 106 від 05.03.2015 року, № 206 від 17.03.2015 року.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 27 лютого 2015 року № .

Присудити з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВЕТК" (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, будинок 7А, ) судові витрати у розмірі 220 (двісті двадцять) гривень 53 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде складено 26 квітня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий - суддя Т.М. Димарчук