Справа № 307/1023/14-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 876/5947/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Вайнагій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі Закарпатської області про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області щодо припинення виплати позивачу пенсії на пільгових умовах, оформлене протоколом комісії по призначенню пенсій №31 від 23.12.2013р., та зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії на пільгових умовах з моменту її припинення, тобто з 23 грудня 2013 року.

Тячівський районний суд Закарпатської області постановою від 22.05.2014 року позов задовольнив. Визнав протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі Закарпатської області від 23.12.2013 року щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах. Зобов'язав управління Пенсійного Фонду України в Тячівському районі Закарпатської області відновити виплату ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах з дня її припинення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФУ в Тячівському районі Закарпатської області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 в період з 01.01.1988 року по 31.08.1991 року працював в гірничо-рятувальному загоні (робота, передбачена Списком №1) та одночасно в Центральній лікарні ім. Тітова лікарем-травматологом (робота, не передбачена Списками). Відтак, зважаючи на п.9 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, апелянт дійшов висновку про суміщення позивачем посад, що є підставою для призначення пенсії на загальних засадах.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить задовольнити їх в повному обсязі.

Позивач заперечив вимоги апеляційної скарги, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що в період з 14.06.1985 року до 29.08.1991 року ОСОБА_1 постійно працював помічником командира взводу у 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні. Вказана професія (посада) передбачена Списком № 1 розділом № 1 підрозділом № 5 позицією 988.

25 січня 2012 року позивач звернувся до УПФУ в Тячівському районі з заявою про призначення пенсії по віку за Списком №1. Згідно Протоколу УПФУ №6215 від 20.02.2012 року ОСОБА_1 призначено пенсію з 21.02.2012 року відповідно до ст. 100 Закону України « Про пенсійне забезпечення».

Комісією по призначенню пенсій розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій управління Пенсійного Фонду України в Тячівському районі прийнято рішення від 23 грудня 2013 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_1

Приймаючи рішення про припинення виплати пенсії на пільгових умовах, УПФУ покликається на п.9 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, яким передбачено, що пенсії за сумісними роботами, професіями і посадами робітникам і службовцям, зайнятих у виробництвах, професіях і посадах, передбачених у Списках № 1 і 2 призначаються на загальних підставах якщо одна із виконуваних сумісних робіт, професій і посад передбачена в Списку №1 або Списку №2, а інша Списками не передбачена.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має необхідний загальний та пільговий (спеціальний) стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними з таких підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років і шість місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що додав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим законом , призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі статтею 48 Кодексу Законів про працю України, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, передбачено, що право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується довідками, які уточнюють особливий характер роботи, які видані підприємствами на підставі документів про характер виконуваної роботи та умов праці, а також зайнятість протягом повного робочого часу на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно п.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач у період з 14.06.1985 року по 29.08.1991 року повний робочий день працював помічником командира 9-го воєнізованого гірничорятувального загону, і вказана робота була його основним місцем роботи.

Окрім того, згідно довідки 2-го ВГРЗ № 322 від 07.11.2011 року та запису про дану роботу, як основну, у трудовій книжці позивача, довідкою Центральної міської лікарні імені Титова від 09.11.2011 року за № 453, в період з 01.01.1998 року по 31.08.1991 року позивач у вільний від основної роботи час працював на 0.5 ставки лікарем-травматологом Центральної міської лікарні імені Титова.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не бере до уваги покликання апелянта на відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку із суміщенням ним посад, одна із яких передбачена в Списку №1 або Списку №2, а інша Списками не передбачена, оскільки робота позивача на 0.5 ставки лікарем-травматологом Центральної міської лікарні імені Титова здійснювалася у вільний від основної роботи час і не впливала на роботу за основною посадою помічником командира 9-го воєнізованого гірничорятувального загону, яка передбачена Списком №1 та виконувалася позивачем протягом повного робочого дня, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується апелянтом.

Таким чином, судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2014 року у справі № 307/1023/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 06 квітня 2015 року.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов