Справа № 2а-8262/12/2670
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Київ К/9991/75803/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Карася О.В.

Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року

у справі № 2а-8262/12/2670

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3; позивач) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби (далі - ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС; відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 01 грудня 2011 року, № від 01 грудня 2011 року та № від 27 березня 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 01 грудня 2011 року та № від 01 грудня 2011 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27 березня 2012 року в частині збільшення ФОП ОСОБА_3 суми грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 58,53 грн. В іншій частині відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи в межах доводів касаційної скарги відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01 липня 2008 року по 31 березня 2011 року, за результатами якої складено акт № 593/17-3- від 07 листопада 2011 року.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 196 952,50 грн. (157 562,00 грн. - основний платіж, 39 390,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції), та податкове повідомлення-рішення № від 01 грудня 2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 53 177,29 грн. (53 177,29 грн. - основний платіж, 0,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції).

За наслідками адміністративного оскарження, ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 58,53 грн., що обумовило складання податкового повідомлення-рішення № від 27 березня 2012 року.

Підставою для прийняття названих актів індивідуальної дії послугувало, на думку податкового органу, перевищення позивачем граничного обсягу виручки впродовж четвертого кварталу 2008 року, який дозволяє суб'єкту господарської діяльності застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, на 867,18 грн., а тому ФОП ОСОБА_3 повинна була перейти на загальну систему оподаткування, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу), сплатити податок з доходів фізичних осіб із суми встановленого перевищення та зареєструватись платником податку на додану вартість.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Указ № 727/98) спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва-фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок та (або) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Водночас судами в розглядуваній ситуації з'ясовано, що між позивачем (перевізник) та Фізичною собою-підприємцем ОСОБА_4 (експедитор) укладено договір № 29 від 20 червня 2008 року на перевезення вантажів. Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 85 від 08 жовтня 2008 року вартість послуг з перевезення вантажів склала 5 003,00 грн. На зазначену суму ФОП ОСОБА_3 виписано рахунок-фактуру № 85-Т від 08 жовтня 2008 року для оплати покупцем вартості послуг. Проте, згідно з наявною в матеріалах справи копією виписки банку за особовим рахунком позивача за 13 жовтня 2008 року ФОП ОСОБА_4 помилково перераховано ФОП ОСОБА_3 6 503,00 грн.

В зв'язку з цим, контрагент звернувся до позивача з листом № 1 від 14 жовтня 2008 року з проханням повернути 1 500,00 грн. В подальшому, зазначені кошти повернуто ФОП ОСОБА_3 покупцю, що підтверджується відповідною копією квитанції до прибуткового касового ордера № 3 від 18 листопада 2008 року.

Таким чином, зазначені кошти є помилково перерахованими на адресу позивача, а відтак не можуть розглядатись як виручка ФОП ОСОБА_3

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року такими, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Карась О.В.

Олендер І.Я.