Справа № 2-а/330/3/13 (0828/4524/12)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2015 року справа № 2-а/330/3/13 (0828/4524/12)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників сторін: - не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2013 року

у справі № 2-а/330/3/13 (0828/4524/12)

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, Новоданилівського сільського голови Якимівського району Запорізької області Данилюка Володимира Івановича

про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в Якимівський районний суд Запорізької області з позовом до Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, Новоданилівського сільського голови Якимівського району Запорізької області Данилюка Володимира Івановича визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2013 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 недоотримані кошти на загальну суму 3281,01 гривень, з яких: матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань на суму 1031,69 гривень, матеріальної допомоги на оздоровлення на суму 1014,75 гривень заробітної плати за час щорічної відпустки (за 16 календарних днів) на суму 1234,57 гривень. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмову у задоволенні позовних вимог, та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

До Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надішли клопотання про вирубування матеріалів та про перенесення судового засідання. Разом з цим, заявником на підтвердження повноважень подана довіреність строк дії якої закінчився 13 серпня 2014 року. Отже клопотання подані не уповноваженою особою.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся до Новоданилівського сільського голови Данилюка В.І. із заявою від 19 лютого 2007 року про перерахунок розміру матеріальної допомоги. Як стало відомо з повідомлення сільського голови розшифровка за видами виплат загальної суми заробітної плати помісячно за період з 01 січня 2006 року по 14 квітня 2006 року не враховує вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2006 року №268, на підставі якої працівникам Новоданилівської сільської ради мало бути здійснено перерахунок заробітної плати за період з 01 січня по 01 березня 2006 року, зокрема ОСОБА_2 на посаді сільського голови мало бути здійснено преміювання з нарахуванням заробітної плати на дату завершення каденції сільського голови.

Також, розшифровка за видами виплат не враховує вимоги щодо перерахунку матеріальної допомоги, призначеної в січні-лютому 2006 року.

Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області розглянуто звернення позивача від 25 травня 2013 року щодо надання розрахунку середньомісячного заробітку (виплати щорічної відпустки з 24 лютого 2006 року, перерахунку розміру матеріальної допомоги в січні 2006 року, та допомоги на оздоровлення в лютому 2006 році).

З метою забезпечення належного розгляду звернення Держфінінспекцією в Запорізькій області було направлено запит до Новоданилівської сільської ради для надання відповідних документів.

Розгляду підлягали документи, надані Новоданилівською сільською радою: табель обліку робочого часу, розрахунки матеріальної допомоги на оздоровлення, розрахунки матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, розрахунок відпускних з 24 лютого 2006 року, перерахунок заробітної плати колишньому сільському голові, розпорядження Новоданилівського сільського голови від 10 березня 2006 року №12в «Про відкликання з чергової відпустки», довідка по нарахуванню заробітної плати, розрахунково-платіжних відомостей за березень, відомості на виплату коштів за березень 2006 року, платіжні доручення від 29 березня 2006 року №2971, №2972.

Під час розгляду звернення проведено розрахунок середньомісячного заробітку з урахуванням донарахованої премії за січень-лютий 2006 року (перерахунок розміру матеріальної допомоги в січні 2006 року та допомоги на оздоровлення в лютому 2006 року та виплати щорічної відпустки з 24.02.2006 року) з урахуванням норм Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (зі змінами) після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та листа Міністерства праці та соціальної політики України Міністерства фінансів України від 04.04.2006 № 2300/0/14-06/13-15, № 31-18040 02-5/6825, «Щодо нарахування відпускних у разі підвищення посадових окладів працівників органів виконавчої влади з одночасною зміною структури заробітної плати» (далі - лист від 04.04,2006 № 2300/0/14-06/13-15, № 31-18040-02-5/6825).

У зв'язку із підвищенням посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів з одночасною зміною структури заробітної плати цих працівників з 01 січня 2006 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» проведено розрахунок заробітної плати ОСОБА_2 за січень 2006 року.

Всього за січень 2006 року заробітна плата склала 2533,58 гривень, з якої: оклад 1075,0 гривень, надбавка за ранг 100 гривень, за вислугу років 176,25 гривень, надбавка за високі досягнення у праці (50%) 675,63 гривень, премія (25%) - 506,70 гривень(сума перерахованої премії з урахуванням нових окладів, надбавок та доплат).

Розмір заробітної плати за січень 2006 року в сумі 2533,58 гривень застосовано при розрахунку середньомісячного заробітку (виплати щорічної відпустки з 24 лютого 2006 року, перерахунку розміру матеріальної допомоги в січні 2006 року та допомоги на оздоровлення в лютому 2006 році).

За наслідками перерахунку середньомісячного заробітку на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань нарахованої в січні 2006 року згідно із рішенням виконавчого комітету Новоданилівської сільської ради №5 від 25 січня 2006 року, сума матеріальної допомоги склала 2533,58 гривень, а згідно із розрахунком, складеним бухгалтерією сільської ради позивачу нараховано кошти в сумі 1501,89 гривень. Різниця склала 1031,69 гривень.

За наслідками перерахунку середньомісячного заробітку на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення нарахованої в лютому 2006 року згідно із рішенням виконавчого комітету Новоданилівської сільської ради № 11 від 26 січня 2006 року сума матеріальної допомоги склала 2533,58 року, згідно із розрахунком, складеним бухгалтерією сільської ради позивачу нараховано кошти в сумі 1518,83 гривень. Різниця склала 1014,75 гривень.

Вказані розбіжності виникли в зв'язку з тим, що сільською радою розрахунки обчислені із застосуванням заробітної плати за 2 попередні місяці 2005 року та за грудень 2005 року і січень 2006 року, а не із застосуванням розміру заробітної плати нарахованої позивачу за січень 2006 року.

За наслідками перерахунку заробітної плати за час щорічної відпустки у лютому 2006 року згідно із рішенням виконавчого комітету Новоданилівської сільської ради № 11 від 26 січня 2006 року, проведеного в ході перевірки позивачу нараховано заробітної плати за 30 календарних днів на суму 2621,10 гривень, з якої: за 16 календарних днів в розмірі 1397,92 гривень.

На виконання розпорядження сільського голови від 10 березня 2006 року№12в, позивача відкликано з чергової тарифної відпустки, і сільською радою в березні 2006 року та проведено перерахунок заробітної плати за січень-лютий 2006 року та заробітної плати за час щорічної відпустки із застосуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

Позивачу донараховано заробітну плату та заробітну плату за час щорічної відпустки на загальну суму 1686,41 гривень, яка згідно розрахунково-платіжної відомості за березень 2006 року, відомості на виплату коштів за березень 2006 року та платіжного доручення від 23 березня 2006 року №2972 перерахована на особовий картковий рахунок позивача.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги, що розрахунок сільською радою проведено не вірно, так як у ході перевірки проведено перерахунок заробітної плати за січень-лютий 2006 року та заробітної плати за час щорічної відпустки із застосуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», в результаті якого, доплаті підлягають кошти в розмірі 4144,16 гривень=1433,97 грн + 2710,19 гривні. Враховуючи те, що позивач пробув у відпустці 16 днів, то за 14 днів сплаті підлягають кошти в розмірі 1223,18 грн. (87,37 грн середньоденна заробітна плата х 14 календарних днів) та до оплати підлягає 4144,16 грн - 1223,18 грн = 2920,98 гривень.

У березні 2006 року позивачу донараховано заробітну плату та заробітну плату за час щорічної відпустки в розмірі 1686,41 гривень, які фактично виплачені, у зв'язку з підлягають до виплати за 16 календарних днів щорічної відпустки кошти в розмірі 1234,57 грн.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що позивачем недоотримані кошти у сумі 3281,01 гривень, що складаються, з: матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань на суму 1031,69 гривень, матеріальної допомоги на оздоровлення на суму 1014,75 гривень заробітної плати за час щорічної відпустки (за 16 календарних днів) на суму 1234,57 гривні, у зв'язку з чим судом першої інстанції правильно та обґрунтовано задоволені позовні вимоги в цій частині.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, інфляційних втрат, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Так, відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачем не надано жодного доказу та не доведено, що існує причинно-наслідковий зв'язок між моральними стражданнями та діяннями відповідачів, не доведено, що саме дії відповідачів призвели до заподіяння моральних страждань позивачу. Крім того, позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, та не надано жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди.

Також, з матеріалів справи вбачається зловживання з боку позивача правом щодо перенесення та відкладення судового розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 17 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий