Справа № 813/7256/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року № 813/7256/14

о 12 год., 00 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Саковець Б.П., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом ОСОБА_1, не прибув
до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, представник - не прибув
про зобов'язання вчинити дії

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Згідно ст. 52 КАС України допущено заміну відповідача з Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Кам'янка - Буського та Буського районів на Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Кам'янка - Буського та Буського районів відмовлено позивачу у перереєстрації автомобіля марки ЗАЗ-110206 «Таврія», державний номерний знак НОМЕР_3, 2005 року випуску. Забороняється реєстрація обліку транспортних засобів одержаних через органи соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, без письмово розпорядження зазначених органів. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2015 року, яка набрала законної сили крім іншого, зобов'язано Департамент соціального захисту населення Львівської обласної адміністрації видати позивачу (ОСОБА_1.) довідку на перереєстрацію автомобіля марки ЗАЗ «Таврія», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3. Відтак, позивач вважає, що існують правові підстави для здійснення державної реєстрації вказаного автомобіля на його ім'я.

В судове засідання позивач не прибув, подав 08.04.2015 року через канцелярію суду заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити повністю, справу розглядати без його участі.

Відповідач прибуття повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неприбуття не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 06762298.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 24.04.2012 року позов зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про визнання за ним права власності на автомобіль марки «Таврія», кузов № НОМЕР_2, об'єм двигуна V = 1100, 2005 року випуску, державний номерний зна НОМЕР_3 - задоволено; визнано за ОСОБА_1, як членом сім'ї інваліда ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на автомобіль ЗАЗ «Таврія», кузов № НОМЕР_2, об'єм двигуна V = 1100, 2005 року випуску, державний номерний зна НОМЕР_3, одержаний ОСОБА_2 в якості гуманітарної допомоги у 2005 році.

03.09.2014 року позивач звернувся до начальника Кам'янко - Бузького МРЕО Львівської області із заявою у якій просив визнати за ОСОБА_1, як членом сім'ї інвалід ОСОБА_2, який помер 10.05.2008 року, право власності на автомобіль марки ЗАЗ «Таврія», державний номерний зна НОМЕР_3, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2, об'єм двигуна V = 1100, одержаний в якості гуманітарної допомоги у 2005 році.

03.09.2014 року начальником Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Кам'янка - Буського та Буського районів відмовлено позивачу щодо перереєстрації автомобіля, у якій зазначено, що відповідно до п. 41 Постанови КМ України № 1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», забороняється зняття з обліку транспортних засобів одержаних через органи соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, без письмового розпорядження зазначених органів.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 року із змінами і доповненнями, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 року № 1371) із змінами і доповненнями, Кодексом адміністративного судочинства.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Згідно п. 8 Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, крім іншого, довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску.

Згідно п. 41 цього ж Порядку, забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, що одержані через органи соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, без письмового розпорядження зазначених органів.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2015 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії задоволено повністю:

- визнано протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки на перереєстрацію автомобіля марки ЗАЗ "Таврія" 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3;

- зобов'язано Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 довідку на перереєстрацію автомобіля марки ЗАЗ "Таврія" 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3.

Вказаною постановою встановлено: «Відповідно до п. 16. Постанови КМ України від 19.07.2006 року, № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем постійного проживання і реєстрації інваліда.

Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС протягом 10 діб з моменту визначення особи, що буде експлуатувати автомобіль на законних підставах, шляхом видачі письмової довідки, форма якої затверджується Мінсоцполітики. Довідка видається інваліду, законному представнику недієздатного інваліда, дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, в якому інвалід перебував на обліку, а інваліду внаслідок трудового каліцтва - відповідним управлінням виконавчої дирекції.

Відповідно до п.41 Постанови КМ України від 07.09.1998 № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, що одержані через органи соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, без письмового розпорядження зазначених органів.

Судом встановлено, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 24.04.2012 року було визнано за ОСОБА_1, як за членом сім'ї інваліда ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на автомобіль марки ЗАЗ «Таврія» 2005 року, № НОМЕР_2 об'єм двигуна V - 1100, 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, одержаний ОСОБА_2 в якості гуманітарної допомоги у 2005 році. Дане рішення набрало законної сили 23 березня 2014 року.

У вказаному рішенні суду вказано, що не заслуговує на увагу твердження прокурора про те, що спірний автомобіль підлягає вилученню у ОСОБА_1 на підставі положень ч.7 ст.41 Постанови КМ України № 999 від 19.07.2006 року «Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями», так як в даному випадку прокурор некоректно посилається тільки на частину даної норми, але упускає, що в частині 7 п.41 зазначено, що така «застосовується крім випадків, зазначених в абзацах першому - п"ятому п.16 цього Порядку».

Відтак, підстави, з яких відповідач відмовляє позивачу у видачі довідки (покликаючись на положення п.41 Постанови КМ України №999 від 19.07.2006 року «Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями») були предметом судового розгляду.

Слід зазначити, що в силу вимог частини п'ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.»

Обставини встановлені у вищезазначеній постанові суду від 15.01.2015 року підтверджують обґрунтування позовних вимог щодо зобов'язання відповідача зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ЗАЗ-110206 «Таврія», оскільки таким судовим рішенням зобов'язано орган соціального захисту надати позивачу довідку на перереєстрацію зазначеного автомобіля, як необхідної умови для здійснення відповідачем у даній справі перереєстрації транспортного засобу на ОСОБА_1

Відповідачем жодних належних та допустимих доказів, які спростовують вищевказані встановлені фактичні обставини суду не надані.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог .

Згідно ст. ст. 49, 70, 71 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 94 КАС України, судові витрати та витрати на правову допомогу покладають на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (, вул. Перфецького, 19, м. Львів) зареєструвати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4, АДРЕСА_1) право власності на автомобіль марки ЗАЗ -110206 «Таврія», державний номерний зна НОМЕР_3, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2, об'єм двигуна V = 1100.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 27.04.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.