Справа № 489/1138/15-а
Суддя: Губницький Д. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/489/93/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі - УПФУ) про визнання рішення протиправним та його скасування, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПФУ з вимогою про визнання дій відповідача неправомірними, скасування рішення начальника УПФУ №95/4 від 29 грудня 2014 р., зобовязати УПФУ відновити з 23 грудня 2014 р. попередній розмір пенсії зменшеної оскаржуваним рішенням УПФУ та зобовязати УПФУ виплатити недоотримані кошти та надати звіт про виконання рішення суду протягом 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позов обґрунтований тим, що відповідач прийняв рішення про проведення виплату пенсії з січня 2015 р. без врахування довідки про заробітну плату №21 від 18 січня 2002 р. виданої працедавцем позивачки ВАТ «Миколаївторгмортранс» до підтвердження достовірності цієї довідки всупереч законодавству, оскільки ОСОБА_2 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачає можливості перевірки документів за якими пенсія вже призначена.

Представник позивачки позов підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала. Послалася, що дійсно при призначенні пенсії вочевидь недостовірність довідки №21 не була помічена, а право на перевірку поданих документів в будь який час органам Пенсійного Фонду надано ч. 3 ст. 44 Закону України 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (доповнена згідно із Законом № 406-VII від 04 липня 2013 р.) далі Закон 1058-ІV.

Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком та перебуває на обліку відповідача.

Рішенням начальника УПФУ від 23 грудня 2014 р. №95/4 було встановлено, що ОСОБА_1 з 01 квітня 2007 р. було зроблено перерахунок пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату виданих ВАТ «Миколаївторгмортранс» за №74 від 21 вересня 2005 р. за періоди з 01 січня 1992 по 30 вересня 1995 р.р. та з 01 січня 1997 р. по 31 серпня 1999 р. А також було проведено перерахунок пенсії з 01 червня 2008 р. з урахуванням довідки про заробітну плату за №21 від 18 січня 2002 р. за період з 01 червня 1992 по 30 вересня 1995 р.р.

Цим рішенням було встановлено, що в довідці №74 є виправлення, зокрема суми з 01 січня 1997 р. по 31 серпня 1999 р. написані іншим почерком та містяться виправлення в графі підстави видачі довідки.

В довідці №21 не містяться пояснень про те, які додаткові суми та за яке сумісництво були нараховані за основним місцем роботи ОСОБА_1 Крім того, УПФУ установило, що ВАТ «Миколаївторгмортранс» використовувало з 1999 р. печатку із зазначенням ідентифікаційного коду, а у довідці №21 від 18 січня 2002 р. використана печатка яка застосовувалася до 1999 р. без зазначення ідентифікаційного коду.

За тестом рішення обидві довідки №74 та №21 визнані УПФУ недостовірними.

Це стало підставою для прийняття рішення начальником УПФУ про проведення пенсійної виплати ОСОБА_1 в січні 2015 р. без врахування довідки про заробітну плату №21 від 18 січня 2002 р. виданої ВАТ «Миколаївторгморсервіс» та за умови підтвердження первинними документами достовірності видачі вказаної довідки про заробітної плати пенсійну виплату ОСОБА_1 поновити в раніше встановлених розмірах.

За поясненнями представника відповідача це рішення мало тимчасовий характер для перевірки УПФУ достовірності відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 за архівними даними з метою недопущення переплати ОСОБА_1 за недостовірним довідками пенсії, яку надалі слід було б утримувати або стягувати з неї.

Відповідно до листа УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва від 19 грудня 2014 р. ВАТ «Миколаївторгмортранс» було зареєстроване в цьому УПФУ з 25 лютого 1991 р. по 14 січня 2011 р., ліквідовано 14 січня 2011 р. (а.с.33).

26 лютого 2015 р. УПФУ звернулося до архівного відділу Миколаївської міської ради. із запитом про надання довідки про заробітну плату ОСОБА_1 яка працювала у ВАТ «Миколаївторгмортранс» продавцем (а.с.34).

У відповідь архівний відділ Миколаївської міської ради надав таку довідку від 11 березня 2015 р. відносно ОСОБА_1 на підставі первинних документів (а.с.35).

В порівнянні вбачається, що сума заробітної плати ОСОБА_1 зазначеної у довідках №21 та № 74 в декілька разів перевищує суму заробітної плати зазначеної в архівній довідці від 11 березня 2015 р., що на думку суду підтверджує висновок відповідача в оскаржуваному рішення про недостовірність довідок №74 та №21.

Розмір пенсій що нараховувалася ОСОБА_1 до винесення оскаржуваного рішення УПФУ дотепер не відновлена.

Крім того, із наданих УПФУ копій звітів ВАТ «Миколаївторгмортранс» за 1999 р. вбачається, що підприємство тоді використовувало печатку без зазначення ідентифікаційного коду (а.с.30), а з 2000 р. використовувало печатку із зазначенням ідентифікаційного коду (а.с.31).

Але довідка №74 від 21 вересня 2005 р. засвідчена печаткою ВАТ «Миколаївторгмортранс» без зазначення ідентифікаційного коду, хоча на той час ідентифікаційний код був обов'язковим для використання в усіх видах звітних та облікових документів суб'єкта і зазначення на його печатках та штампах (п. 7 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України в редакції постанови КМУ від 22 червня 2005 р. N 499, оприлюдненому 08 липня 2005 р.).

Доводи УПФУ про наявність записів в довідці №74 виправлень, зокрема суми з 01 січня 1997 р. по 31 серпня 1999 р. написані іншим почерком та містяться виправлення в графі підстави видачі довідки, суд вважає субєктивними без відповідного експертного дослідження.

Отже, у відповідача було достатні та ґрунтовні підстави вважати документи, подані ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, недостовірними через невідповідність форми та змісту довідок. Недостовірність довідок була пізніше підтверджена даними про дійсний розмір заробітку ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

При цьому посилання позивачки на обовязковість застосування в даному випадку відповідачем ОСОБА_2 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 який обмежує перевірку достовірності документів лише стадії прийняття документів та до прийняття рішення про призначення пенсії є помилковими.

Припис п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV є нормою прямої дії, а тому дії відповідача з припинення пенсійної виплати з врахуванням недостовірної довідки про заробітну плату, що впливає на розмір пенсії, на думку суду є правомірними.

Сама позивачка в позові обставин неправомірності дій відповідача щодо неправильності або незаконності встановлення ним вище перелічених обставин не навела взагалі.

Відтак через недоведеність у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Одеського адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Губницький