Справа № 2а-2196/11,465/49/13
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015р. м. Київ К/800/6995/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів:Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі №2а-2196/11 за позовом прокурора Франківського району м.Львова в інтересах ОСОБА_4 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними та скасування розпорядження, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року прокурор Франківського району м.Львова в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в якому просив визнати неправомірними дії Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в частині надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1; скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.03.2008 року №215 "Про реконструкцію квартири АДРЕСА_1".

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне розпорядження прийняте без згоди позивача та інших співвласників будинку, хоча реконструкцію квартири заплановано проводити за рахунок місць загального користування будинку, а саме горища, що перебуває у спільній власності власників квартир вказаного будинку.

Постановою Франківського району м.Львова від 1 березня 2013 року в заявленому позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції заявлений позов задоволений частково. Визнані неправомірними дії Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради в частині надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції Франківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_4 посилається на законність рішення суду апеляційної інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що розпорядженням Франківської районної адміністрації від 05.03.2008р. №215 "Про реконструкцію квартири АДРЕСА_1" затверджений висновок міжвідомчої комісії (протокол №06 від 19.02.2008р.) та дозволено ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за власні кошти здійснити реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок об'єму горища згідно з проектними пропозиціями. Підставою для прийняття розпорядження були заяви ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, технічні висновки обстеження будинку, виконані НДІ "Проектреконструкція" (замовлення 7.3.65-АБ-07), висновок міжвідомчої комісії та інші подані документи, серед яких свідоцтво НОМЕР_1 на право власності на квартиру АДРЕСА_1, технічний паспорт на цю ж квартиру від 02.04.2002 р., довідки з місця проживання про склад сімей, що знаходяться в будинку, листа управління архітектури Львівської міської ради від 29.11.2007 р. про погодження проведення розширення квартири АДРЕСА_1 за рахунок об'єму горища, погодження на реконструкцію Франківського РВ м. Львова ГУМНС України у Львівській області від 08.11.2007 р., погодження санітарно-епідеміологічної станції Франківського району м.Львова від 09.11.2007р., погодження управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 09.11.2007 р., викопіювання з генерального плану м.Львова, акту обстеження квартири, проведеного працівниками ЛКП "Листопадове" від 04.12.2007 р., поверхових планів житлового будинку, технічних висновків обстеження житлового будинку НДІ, проекту реконструкції, а також листа-згоди мешканки квартири АДРЕСА_2 на реконструкцію квартири НОМЕР_2 даного будинку від 28.03.2003 р..

Судами першої та апеляційної інстанції також встановлено, що будинок №10 по вул.Х.Ботєва складається з п'яти квартир, однак, згоди на реконструкцію квартири за рахунок горища будинку, яке знаходиться у спільній власності і користуванні мешканці інших квартир не давали.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 06.07.2007р. №442 "Про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках м.Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду" затверджене Положення про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м.Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду, яким встановлений порядок підготовки юридичними і фізичними особами документів на оформлення дозволів на проектування, переобладнання горищ і надбудови житлових будинків на мансардні поверхи у м.Львові незалежно від форми власності. Відповідно до п.1.15 вказаного Положення у випадку аварійного стану даху, а також при здійсненні надбудов у житлових будинках з плоскими покрівлями згода мешканців будинку не вимагається. Оскільки дах (покрівля) вказаного будинку знаходилася у незадовільному технічному стані, аварійному стані, то за таких обставин, згода мешканців будинку при прийняття оскаржуваного розпорядження не вимагалася.

Суд апеляційної інстанції частково задовольняючи позовні вимоги послався на ті обставини, що при наданні дозволу на реконструкцію квартири з переобладнанням горища необхідна згода мешканців всіх квартир будинку, за відсутності згоди яких при ухваленні спірного розпорядження мало місце неправомірність дій відповідача. Оскільки розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.03.2008 року №215 "Про реконструкцію квартири АДРЕСА_1" скасоване рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №492 від 14.06.2013 року, то в іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності дій Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради при прийнятті розпорядження від 05.03.2008 року №215 "Про реконструкцію квартири АДРЕСА_1" з розширенням за рахунок об'єму горища без згоди мешканців інших квартир вказаного будинку та законності вказаного розпорядження.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч.4 ст.358 Цивільного кодексу України, якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ст.369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду від 02.03.2004 № 4-рп/2004 "У справі за конституційним зверненням ОСОБА_11 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1,10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків)", допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцію та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів АР Крим, прийнятими в межах їхньої компетенції.

Виходячи з наведеного посилання суду першої інстанції на вимоги п. 1.15 Положення про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова є такими, що суперечить вимогам ч.2 ст.369 ЦК України та рішенню Конституційного Суду від 02.03.2004 № 4-рп/2004.

З урахуванням наведених законодавчих норм колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції, що дії відповідача щодо надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 є неправомірними, як і розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.03.2008 року №215 "Про реконструкцію квартири АДРЕСА_1", яке на час розгляду справи судами було вже скасоване.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанцій дійшов до вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо неправомірності дій Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради в частині надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Колегія суддів зазначає, що справа переглядається в межах касаційної скарги.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Франківської районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: