Справа № 428/382/12
Суддя: Горбенко Н. В.
Дата ухвалення: 2012-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 428/382/12

20.02.2012м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської в складі:

головуючої - судді Горбенко Н.В.,

при секретарі Попівніч Н.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Орджонікідзе заяву Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області про перегляд судового рішення по справі №2-а-327/11 у зв,язку з ново виявленими обставинами по адміністративному позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської міської ради про визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення та зобов,язання здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2011р. відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської міської ради звернувся до суду з заявою, в якій просить переглянути рішення по справі №2-а-327/11 у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати його і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Посилається на те, що рішенням суду по справі №2-а-327/11 постановлено зобов,язати Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплачених коштів на оздоровлення за 2011р. відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням фактично отриманої суми такої допомоги.

Конституційний суд України 25.01.2012р. ухвалив Рішення по справі №3-рп/2012, який визначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У Рішенні від 26 грудня 2011р. №20-рп/2011 Конституційний Суд України також зауважив, що невід'ємною складовою правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов,язок виконання соціальної політики держави у цій сфері.

Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст.116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання, відповідно до Рішення Конституційного Суду від 25.01.2012р. по справі №3-рп/2012, положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Конституційні принципи правової держави та верховенства права, а також визнання найвищої юридичної сили Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (статті 1, 8 Основного Закону України), зобов'язують суди під час розгляду справ керуватися основними засадами судочинства, передбаченими частиною третьою статті 129 Конституції України, іншими засадами судочинства в судах окремих судових юрисдикцій, якщо вони визначені законом (частина четверта статті 129 Основного Закону України). Зокрема, діяльність судів адміністративної юрисдикції під час розгляду справ, що виникають із спорів про соціальний захист окремих категорій громадян, здійснюється відповідно до такої засади судочинства, як законність, за якою суд вирішує справи згідно з Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує інші нормативно-правові акти (пункти 1, 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

25.01.2012р. Конституційний Суд України по справі №3-рп/2012 вирішив, що положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 1 7, частини третьої статті 22, статей 46. 48 Основного Закону України треба розуміти так. що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціальною захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо І неупереджеио розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги принципам пропорційності і справедливості.

Разом із тим, повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Конституційний суд наголосив, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державшій бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 проти заяви відповідача заперечував.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяву підтримали і просили її задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України здійснювалось фіксування судового процесу.

Розглянувши заяву відповідача, вислухавши сторони, суд вважає, що заяву УПСЗН Орджонікідзевської міської ради про перегляд за ново виявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Як істотні для справи обставини для перегляду судового рішення згідно ст.245 КАС України є факти, що мають значення для взаємовідносин сторін, що сперечаються. Ці факти існували на момент розгляду справи, але не були і не могли бути відомі ні заявнику, ні суду. Спір між сторонами був вирішений без їх урахування. Якщо б указані факти були відомі суду, що розглядав справу, то з їх урахуванням у справі було б ухвалено інше рішення.

По даній справі 06.06.2011 року винесена Орджонікідзевським міським судом постанова за результатом розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області, визнання неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011р. в розмірі меншому, ніж передбачено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов,язання відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 недоплачених коштів на оздоровлення за 2011р. відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням фактично отриманої суми такої допомоги. Постанова набрала чинності і не була оскаржена. Тому позивачу 05.07.2011р. було видано два виконавчих листа і звернено до виконання.

На момент винесення постанови Орджонікідзевського міського суду не було відомо і не могло бути відомо ні суду, ні сторонам про існування фактів, що мають значення для взаємовідносин сторін, що сперечаються. Ці факти не існували на момент розгляду справи, тому не були і не могли бути відомі ні заявнику, ні суду. Вказані заявником ново виявлені обставини, тобто рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012р. №3-рп/2012 та рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011р №20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» на момент винесення рішення не існували.

Таким чином заявник невірно тлумачить нові закони, які не можуть бути фактами, що мають значення для даної справи, як ново виявлені обставини.

Тому суд вважає, що в поданій справі відсутні ново виявлені обставини.

Керуючись ст.ст.245, 252, 253 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської міської ради звернувся до суду з заявою, в якій просить переглянути рішення по справі №2-а-327/11 у зв'язку з нововиявленими обставинами, скасувати його і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Посилається на те, що рішенням суду по справі №2-а-327/11 постановлено зобов,язати Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплачених коштів на оздоровлення за 2011р. відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням фактично отриманої суми такої допомоги.

Конституційний суд України 25.01.2012р. ухвалив Рішення по справі №3-рп/2012, який визначив, що державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України.

У Рішенні від 26 грудня 2011р. №20-рп/2011 Конституційний Суд України також зауважив, що невід'ємною складовою правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов,язок виконання соціальної політики держави у цій сфері.

Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст.116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

В аспекті конституційного подання, відповідно до Рішення Конституційного Суду від 25.01.2012р. по справі №3-рп/2012, положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Конституційні принципи правової держави та верховенства права, а також визнання найвищої юридичної сили Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (статті 1, 8 Основного Закону України), зобов'язують суди під час розгляду справ керуватися основними засадами судочинства, передбаченими частиною третьою статті 129 Конституції України, іншими засадами судочинства в судах окремих судових юрисдикцій, якщо вони визначені законом (частина четверта статті 129 Основного Закону України). Зокрема, діяльність судів адміністративної юрисдикції під час розгляду справ, що виникають із спорів про соціальний захист окремих категорій громадян, здійснюється відповідно до такої засади судочинства, як законність, за якою суд вирішує справи згідно з Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує інші нормативно-правові акти (пункти 1, 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

25.01.2012р. Конституційний Суд України по справі №3-рп/2012 вирішив, що положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 1 7, частини третьої статті 22, статей 46. 48 Основного Закону України треба розуміти так. що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціальною захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо І неупереджеио розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги принципам пропорційності і справедливості.

Разом із тим, повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Конституційний суд наголосив, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державшій бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 проти заяви відповідача заперечував.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяву підтримали і просили її задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України здійснювалось фіксування судового процесу.

Розглянувши заяву відповідача, вислухавши сторони, суд вважає, що заяву УПСЗН Орджонікідзевської міської ради про перегляд за ново виявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Як істотні для справи обставини для перегляду судового рішення згідно ст.245 КАС України є факти, що мають значення для взаємовідносин сторін, що сперечаються. Ці факти існували на момент розгляду справи, але не були і не могли бути відомі ні заявнику, ні суду. Спір між сторонами був вирішений без їх урахування. Якщо б указані факти були відомі суду, що розглядав справу, то з їх урахуванням у справі було б ухвалено інше рішення.

По даній справі 06.06.2011 року винесена Орджонікідзевським міським судом постанова за результатом розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області, визнання неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011р. в розмірі меншому, ніж передбачено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов,язання відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 недоплачених коштів на оздоровлення за 2011р. відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням фактично отриманої суми такої допомоги. Постанова набрала чинності і не була оскаржена. Тому позивачу 05.07.2011р. було видано два виконавчих листа і звернено до виконання.

На момент винесення постанови Орджонікідзевського міського суду не було відомо і не могло бути відомо ні суду, ні сторонам про існування фактів, що мають значення для взаємовідносин сторін, що сперечаються. Ці факти не існували на момент розгляду справи, тому не були і не могли бути відомі ні заявнику, ні суду. Вказані заявником ново виявлені обставини, тобто рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012р. №3-рп/2012 та рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011р №20-рп/2011 у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» на момент винесення рішення не існували.

Таким чином заявник невірно тлумачить нові закони, які не можуть бути фактами, що мають значення для даної справи, як ново виявлені обставини.

Тому суд вважає, що в поданій справі відсутні ново виявлені обставини.

Керуючись ст.ст.245, 252, 253 КАС України, суд, -

Суддя Орджонікідзевського

міського суду ОСОБА_4