Справа № 826/6738/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 березня 2015 року № 826/6738/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу
за позовом Адвоката Кешкентія Дениса Володимировича
до 1. Ради адвокатів України в особі Національної асоціації адвокатів України, 2. Позачергового з'їзду адвокатів України в особі Національної асоціації адвокатів України, 3. Делегата Позачергового з'їзду адвокатів України Михальського Юрія Анатолійовича, 4. Делегата Позачергового з'їзду адвокатів України Спину Олега Івановича, 5. Делегата Позачергового з'їзду - голови з'їзду адвокатів України Купрієнка Олега Васильовича, 6. Делегата Позачергового з'їзду адвокатів України Лапіна Олександра Олександровича
треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Гречківський Павло Миколайович, Резніков Олексій Юрійович, Балац Сергій Валерійович, Вища рада юстиції
провизнання протиправними дій, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся адвокат Кешкентій Денис Володимирович (далі - позивач) з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання протиправними дій Національної асоціації адвокатів України, Михальського Юрія Анатолійовича, Спину Олега Івановича, Купрієнка Олега Васильовича, Лапіна Олександра Олександровича щодо невнесення пропозиції для внесення позивача у бюлетень для голосування кандидатів на посаду члена Вищої ради юстиції України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він має право бути обраним на посаду члена Вищої ради юстиції України за пропозицією делегата з'їзду адвокатів України. На його думку, делегатом, який отримав, розглядав та мав висунути і включити до голосування у бюлетень кандидатуру позивача є голова з'їзду адвокатів України Купрієнко Олег Васильович. Також, особами, які мали висунути його кандидатуру для участі у голосуванні на обрання до Вищої ради юстиції України позивач вважає делегатів з'їзду Михальського Юрія Анатолійовича, Спину Олега Івановича та Лапіна Олександра Олександровича. Зазначені особи не запропонували та не включили кандидатуру позивача до голосування, чим порушили його права.

Представники відповідачів 1, 2 - Ради адвокатів України в особі Національної асоціації адвокатів України, Позачергового з'їзду адвокатів України в особі Національної асоціації адвокатів України проти задоволення адміністративного позову заперечують, наголошуючі при цьому, що внесення пропозицій, в тому числі і щодо кандидатури позивача на посаду члена Вищої ради юстиції, є правом делегатів з'їзду, а не їх обов'язком. Зауважують при цьому, що за відсутності пропозиції делегатів з'їзду щодо висування кандидатури позивача на посаду члена Вищої ради юстиції у голови з'їзду не виникає обов'язку щодо включення його кандидатури до бюлетеню таємного голосування.

Представники відповідачів 3, 4, 5 - делегатів Позачергового з'їзду адвокатів України Михальського Юрія Анатолійовича, Спину Олега Івановича, Купрієнка Олега Васильовича та третіх осіб - Резнікова Олексія Юрійовича, Балаца Сергія Валерійовича, Вищої ради юстиції в судове засідання не з'явились, про дату, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином, про причини суд не повідомили.

Матеріали справи містять заяви відповідачів 4, 6 - делегатів Позачергового з'їзду Спину Олегом Івановичем та Лапіна Олександра Олександровича про визнання позову.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 05 лютого 2015 року всіх представників сторін, які приймають участь у розгляді справи, суд дійшов висновку про подальший її розгляд у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2014 року позивачем подано заяву про висування його кандидатом на посаду члена Вищої ради юстиції від з'їзду адвокатів України.

У той же час, вказану кандидатуру не було включено до бюлетеня таємного голосування.

Незгода з діями голови та делегатів з'їзду, які потягли за собою настання зазначених наслідків обумовила позивача звернутися з позовом до адміністративного суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, Законом України «Про Вищу раду юстиції» від 15.01.1998 № 22/98-ВР (в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI), відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 якого адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Засади адвокатського самоврядування передбачені статтею 43 Закону № 5076-VI, згідно із якою:

- адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов'язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката;

- брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування та бути обраними до їх складу можуть лише адвокати України.

Відповідно до частин першої та другої статті 54 Закону № 5076-VI вищим органом адвокатського самоврядування України є з'їзд адвокатів України, до складу якого входять делегати, які обираються конференціями адвокатів регіонів шляхом голосування відносною більшістю голосів делегатів, які беруть участь у конференції.

Про день, час і місце початку роботи з'їзду адвокатів України та питання, що вносяться на його обговорення, адвокати, відповідно до частини п'ятої статті 54 Закону № 5076-VI, повідомляються не пізніш як за двадцять днів до дня початку роботи з'їзду.

Згідно із частиною шостою статті 54 Закону № 5076-VI з'їзд адвокатів України є правомочним, якщо в ньому бере участь більше половини обраних делегатів, які представляють більшість конференцій адвокатів регіонів.

Відповідно до пункту 6 частини сьомої статті 54 Закону № 5076-VI з'їзд адвокатів України призначає трьох членів Вищої ради юстиції.

Рішення з'їзду адвокатів України приймаються шляхом голосування більшістю голосів делегатів, що беруть участь у з'їзді (частина восьма статті 54 Закону № 5076-VI).

Завдання адвокатського самоврядування визначені статтею 44 Закону № 5076-VI.

Так, одним із завдань адвокатського самоврядування, згідно із пунктом 7 частини першої статті 44 Закону № 5076-VI, є участь у формуванні Вищої ради юстиції у порядку, визначеному законом.

Порядок призначення членів Вищої ради юстиції з'їздом адвокатів України визначений статтею 11 Закону № 22/98-ВР, відповідно до якої з'їзд адвокатів України призначає трьох членів Вищої ради юстиції, один з яких призначається з числа суддів.

Висування кандидатів і призначення членів Вищої ради юстиції з'їздом адвокатів України здійснюється у порядку, передбаченому частинами першою - третьою статті 10 цього Закону, крім вимог до кандидатів на посаду члена Вищої ради юстиції, встановлених частиною першою цієї статті.

Кандидатури на посади членів Вищої ради юстиції визначаються з числа суддів з'їздом суддів України за пропозицією делегатів з'їзду відкритим голосуванням більшістю голосів присутніх делегатів з'їзду і включаються в бюлетень для прийняття рішення з'їздом суддів України шляхом таємного голосування по кожній кандидатурі (частина перша статті 10 Закону № 22/98-ВР).

Відповідно до частини другої статті 10 Закону № 22/98-ВР призначеним на посаду члена Вищої ради юстиції вважається кандидат, який за результатами таємного голосування отримав більшість голосів від числа обраних делегатів з'їзду суддів України. У разі якщо голосування проводиться по кандидатурах, кількість яких перевищує квоту для призначення на посади членів Вищої ради юстиції, призначеними вважаються кандидати, які набрали більшість голосів щодо інших кандидатів.

Згідно із частиною третьою статті 10 Закону № 22/98-ВР за результатами голосування головуючим і секретарем з'їзду підписуються рішення про призначення членів Вищої ради юстиції.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2014 року рішенням Ради адвокатів України скликано Позачерговий з'їзд адвокатів України, який призначено на 26 квітня 2014 року. Місцем проведення з'їзду визначено місто Одеса.

24 квітня 2014 року позивачем подано до Ради адвокатів України заяву, в якій він просить розглягути його кандидатуру як рекомендованого кандидата від з'їзду адвокатів України на посаду члена Вищої ради юстиції.

Начальником відділу діловодства, документообігу та контролю Національної асоціації України Качаном Євгеном Миколайовичем засобами електронного зв'язку було повідомлено позивача про те, що його заяву за вх. № 764/0/1-14 від 25 квітня 2014 року отримано та прийнято до опрацювання.

Делегати з'їзду висунули та просили включити до бюлетеню для таємного голосування з призначення членів Вищої ради юстиції адвокатів Резнікова Олексія Юрійовича, Гречківського Павла Миколайовича, Луцюка Павла Сергійовича, Коваль Катерину Петрівну, Михальського Юрія Анатолійовича, Сірого Миколу Івановича, Козаченко Тетяну Анатоліївну. Делегат з'їзду адвокат Башук Олександр Григорович самовисунувся.

Після чого адвокат Ю.А. Михальський зняв свою кандидатуру.

Крім того, делегати з'їзду запропонували призначити до Вищої ради юстиції суддів Верховного Суду України Гуменюка Василя Івановича, Господарського суду міста Києва Балаца Сергія Валерійовича, Дарницького районного суду міста Києва Даниленка Віталія Валерійовича.

У подальшому головуючим - Купрієнком Олегом Васильовичем було оголошено, що надійшли заяви від адвокатів О. Спину, Д. Кешкентія (позивача), І. Голованя, А. Котляра та судді Вищого адміністративного суду України Весельської Т.Ф.

Під час судового розгляду встановлено, що делегатам надавалась можливість скористатись правом висування в тому числі і кандидатури позивача на посаду члена Вищої ради юстиції.

Водночас, таких пропозицій від делегатів не надійшло.

Суд зазначає, що висування на посаду члена Вищої ради юстиції є правом делегата з'їзду адвокатів, а відтак такий обов'язок у зв'язку із подачею позивачем заяви про само висування, у відповідачів 3-6 виникнути не може.

При цьому, факту обмеження в реалізації прав відповідачів 3-6 щодо висування кандидатури позивача будь-ким під час розгляду даної справи встановлено не було.

У зв'язку із цим, суд дійшов висновку про відсутність в діях зазначених відповідачів порушень вимог чинного законодавства щодо висування кандидатури позивача на посаду члена Вищої ради юстиції.

Щодо поданих відповідачами 4, 6 - делегатами Позачергового з'їзду Спину Олегом Івановичем та Лапіним Олександром Олександровичем заяв про визнання позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Таким чином, у разі визнання відповідачем адміністративного позову та у випадку, якщо зазначені дії відповідача не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд приймає постанову про задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що, дії відповідачів 4, 6 щодо визнання адміністративного позову не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд дійшов висновку про можливість прийняття визнання відповідачами 4, 6 адміністративного позову та його задоволення в частині, яка стосується зазначених відповідачів.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 24, 34 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Адвоката Кешкентія Дениса Володимировича задовольнити частково.

2. Прийняти визнання делегатами Позачергового з'їзду Спину Олегом Івановичем та Лапіним Олександром Олександровичем адміністративного позову Адвоката Кешкентія Дениса Володимировича в частині визнання протиправними їх дій щодо невнесення пропозиції для внесення позивача у бюлетень для голосування кандидатів на посаду члена Вищої ради юстиції.

3. Визнати протиправними дії делегатів Позачергового з'їзду Спину Олега Івановича та Лапіна Олександра Олександровича щодо невнесення пропозиції для внесення Адвоката Кешкентія Дениса Володимировича у бюлетень для голосування кандидатів на посаду члена Вищої ради юстиції.

4. В задоволені решти позовних вимог Адвоката Кешкентія Дениса Володимировича - відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету України на користь Адвоката Кешкентія Дениса Володимировича понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 24, 34 грн. (двадцять чотири гривні 34 коп.).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

.

Суддя І.М. Погрібніченко