Справа № 2-а-2143/11
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2143/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2011 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………..ОСОБА_1

при ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 Перта Васильовича

до інспектора взводу ДПС по обслуговуванню посту №3 м. Житомир сержанта міліції ОСОБА_4

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить визнати неправомірними дії відповідача та скасувати постанову АМ1 №016693 від 04 листопада 2011 року по справі про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.11.2011 року відповідачем щодо нього був складений протокол та винесена постанова серії АМ1 №016693, що о 10 год. 40 хв., по вул. Корецьке шосе в м. Новоград-Волинський керував автомобілем ЛАНОСта рухався в лівій (другій) смузі руху в той час, коли на думку інспектора права смуга була вільною. За винесеною постановою на нього було накладено штраф в розмірі 425 грн. З винесеною постановою він категорично не згодний, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не зявився, в письмовій заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позовних вимог позивача суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

04.11.2011 року відповідачем відносно позивача було складено протокол серії АМ1 №227393 про вчинення ним адміністративно правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 цього ж дня, о 10 год. 40 хв., керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Новоград-Волинський, по вул. Корецьке шосе, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, рухався в лівій смузі руху при вільній правій, не маючи наміру для розвороту чи повороту ліворуч, чим порушив п.11.2, 11.5 ПДР України (а.с.4).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №016693 від 04.11.2011 року позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.5).

У відповідності до п.11.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року слідує, що нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не обґрунтовано суть правопорушення; при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було неповністю зясовані всі його обставини, зокрема, чи винний позивач у його вчиненні і чи є помякшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення, оскільки останній заперечував проти порушення ним правил дорожнього руху, про що власноручно зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності, чого не було зроблено відповідачем.

Відтак, суд ставить під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбачених ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Так як відповідач не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність протоколу та постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови, так як пояснення позивача, які викладені в позовній заяві, ніким не спростовані, і тому суд вважає їх за правдиві.

Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 є необґрунтованою та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АМ1 №016693 по справі про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2011 року, винесену інспектором взводу ДПС по обслуговуванню стаціонарного посту №3 м. Житомир сержантом міліції ОСОБА_4 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча Л.Й. Савицька