Справа № 589/623/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р.Справа № 589/623/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Калитки О. М. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.03.2015р. по справі № 589/623/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА

09.02.2015 року позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області (далі по тексту - УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області, відповідач), в якому просила суд визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області ОСОБА_1 включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення до заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області здійснити належним чином розрахунок раніше призначеної позивачу пенсії, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) з коригуванням та індексацією згідно з діючим законодавством України та в розмірі відсотків від заробітку, який діяв по Закону України «Про державну службу» на момент призначення пенсії, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та провести відповідні виплати з 16.07.2010 року у розмірі 86 відсотків заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії.

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2015 року по справі № 589/497/15-а позов - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області по відмові ОСОБА_1 у включенні сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09 серпня 2014 року, включивши до складу заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань і матеріальної допомоги на оздоровлення та у відсотковому відношенні до заробітної плати в розмірі, який був передбачений ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_1, а саме 86 %.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 16 липня 2010 року по 08 серпня 2014 року - залишено без розгляду.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Відповідач, не погодившись із вищевказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.03.2015 року по справі № 589/623/15-а скасувати, прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з вказівкою на ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст.84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стверджує, що пенсія позивача у разі обґрунтованості позовних вимог, підлягала б перерахунку з 05.01.2015 року, оскільки саме цього числа ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі із відповідною заявою. Крім того, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 повинні були бути залишені без розгляду за період з 16.07.2010 року по 31.12.2014 року (а не по 08.08.2014 року, як помилково зазначив суд першої інстанції). З посиланням на ч.2 ст.33 Закону України "Про державну службу", ст.ст.1, 2 Закону України "Про оплату праці", ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року стверджує, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не відносяться до структури заробітної плати, носили одноразовий, несистематичний характер, а тому не враховуються при обчисленні пенсії позивача.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі та з 16.07.2010 року отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» в розмірі 86 % відсотків від суми заробітної плати (а.с.8,10).

05.01.2015 року позивач звернулась до УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі із заявою, в якій просила здійснити розрахунок пенсії з включенням до заробітної плати для призначення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення (а. с. 9).

Листом № 1/О-1 від 08.01.2015 року відповідач відмовив ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням цих сум, оскільки такі види виплат, відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу», до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії не включаються (а.с. 10).

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про оскарження дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, зобов'язання відповідача здійснити з 16.07.2010 року перерахунок пенсії з урахуванням до складу заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, та провести відповідні виплати.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням до складу заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, виходячи з розрахунку 86% заробітної плати працюючого державного службовця, з 09.08.2014 року.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 16.07.2010 року по 08.08.2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами за вказаний період.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" (далі по тексту - Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати (ч.5 ст.37 Закону України "Про державну службу").

У відповідності до ч.6 ст.37 Закону України «Про державну службу (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії) пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частинами другою і п'ятою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I та II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I та II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, винагорода за сумлінну безперервну службу входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, відповідач керувався положеннями Законів України "Про державну службу" і "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними.

У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається зі змісту довідок № 918/10/05-0095 від 30.01.2015 року та № 24/05 від 06.02.2015 року про складові заробітної плати ОСОБА_1 за період з липня 2005 року по червень 2010 року та з 09 серпня 2006 року по 08 січня 2008 року вбачається, що у вказаних періодах позивачці виплачувались індексація заробітної плати, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, та з вказаних виплат утримувались внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.23-25, 27).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати повинні враховуватись при обчисленні пенсії позивача, призначеної на підставі Закону України "Про державну службу".

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України викладеними у постановах від 20.02.2012р. (справа № 21-430а11) та від 14.03.2013р. (справа № 21-125а13), які, у відповідності до ст.244-2 КАС України, є обов'язковими для всіх судів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачці ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з включенням до заробітної плати, з якої нарахована пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України "Про державну службу", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про пенсійне забезпечення", з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Доводи відповідача про те, що з огляду на дату звернення позивача до УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі пенсія позивачки підлягає перерахунку з 05.01.2015 року, які відповідач мотивує з посиланням на ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст.84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

У відповідності до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Наведеним положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кореспондують норми ч.1 ст.84 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За змістом цих норм, підставою для перерахунку пенсії у бік збільшення з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, є виникнення права на підвищення пенсії.

Разом з тим, позивач при призначенні їй пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 16.07.2010 року набула право на врахування до складу заробітної плати, які враховується при обчисленні пенсії, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які ОСОБА_1 отримувала перед звільненням.

Отже, звернення позивача за перерахунком пенсії відбулося не у зв'язку з виникненням обставин, що є підставою для підвищення пенсії, а з метою відновлення порушеного права, а відтак, посилання відповідача на ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст.84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є недоречними.

Крім того, слід відмітити, що судом першої інстанції було правильно застосовано до позовних вимог ОСОБА_1 наслідки пропущення строку звернення до суду з адміністративним позовом, передбачені ст.100 КАС України, та з урахуванням дати звернення позивача до суду - 09.02.2015 року, шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом, вірно визначено дату, з якої право позивача на отримання пенсії в належному розмірі підлягає захисту - 09.08.2014 року.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 09.08.2014 року по 04.01.2015 року.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що станом на час призначення позивачеві пенсії статтею 37 Закону України «Про державну службу» було передбачено призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зі збільшенням розміру пенсії за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згодом, підпунктом 9 пункту 6 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до Закону України "Про державну службу", зокрема, текст статті 37 цього Закону викладено в такій редакції: "На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 1 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VІ встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.

В подальшому підпунктом 2 пункту 24 розділу І Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. № 1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014 року, а також підпунктом 2 пункту 11 розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. № 76-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року, розмір відсоткового співвідношення пенсії, призначеної за Законом України «Про державну службу» до заробітної плати державного службовця було послідовно зменшено до 70%, а згодом - до 60%.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, при перерахунку пенсії позивачу як державному службовцю має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668-VІ, Законом № 1166-VII та Законом № 76-VIII зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державними службовцями у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем по справі, що пенсія ОСОБА_1 призначена з 16.07.2010 року, а відтак, при перерахунку їй пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати розмір пенсії у відсотковому співвідношенні до заробітної плати не повинен зменшуватись органами Пенсійного фонду.

Отже, враховуючи дату, з якої позивачці призначено пенсію, з огляду на положення ст. 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) колегія суддів зазначає, що пенсія позивачеві повинна виплачуватись виходячи з розміру 86% заробітної плати державного службовця.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним рішення УПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця, призначеної на підставі ст.37 Закону України "Про державну службу", з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, та зобов'язання відповідача провести позивачеві з 09.08.2014 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 86% заробітної плати, з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та провести відповідні виплати.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи в частині задоволення позову і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.03.2015р. по справі № 589/623/15-а в частині задоволення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Жигилій С.П.