Справа № 804/3250/15
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 р. Справа № 804/3250/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Неклеса О.М.,
при секретарі судового засідання Колесник І.О.,
прокурора Пономаренка А.Є.,
представника позивача Мельника С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовною заявою заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» про стягнення заборгованості, -
Заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Ленінському районі, позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» (далі - ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», відповідач), в якому просить стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на користь державного бюджету в рахунок погашення податкового боргу заборгованість в розмірі 3463112, 53 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг по орендній платі з юридичних осіб в сумі 3463112, 53 грн., який утворився в результаті несплати самостійно визначених платником податків податкових зобов'язань, визначених в податковій декларації з плати за землю. Відповідачем своєчасно не сплачено податкові зобов'язання в добровільному порядку в повному обсязі, що зумовило звернення прокурора в інтересах контролюючого органу до суду з даним позовом. Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили адміністративний позов задовольнити повністю.
23.03.2015 р. представником відповідача було подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в обґрунтування якого зазначено, що незважаючи на обставини, які ускладнюють нормальну фінансово-господарську діяльність ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», підприємство вживає всіх необхідних заходів щодо виконання своїх зобов'язань, зокрема, зі сплати податків, зборів та обов'язкових платежів до бюджетів усіх рівнів, а отже, у разі самостійної оплати відповідачем орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності частково та (або) у повному обсязі під час розгляду даної адміністративної справи, виникне необхідність зменшення позовних вимог, відмови від частини позовних вимог або буде відсутній предмет спору. В судове засідання, призначене на 15.04.2015 р. представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Додаткових пояснень представником відповідача надано не було. Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 121 Конституції України та п. 2 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 60 КАС України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до адміністративного суду з адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим кодексом та іншими законами і може здійснювати представництво на будь - якій стадії адміністративного процесу.
Частина 3 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.
Керуючись положеннями вищезазначених норм, заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з відповідним позовом до суду в інтересах держави.
Згідно п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
У відповідності до ст. 269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачі.
Згідно п. 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Положеннями п. 286.2 ст. 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до норм п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 287.3 статті 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
У зв'язку з несплатою у встановлений законодавством строк вказаних сум податкового зобов'язання у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати за земельні ділянки комунальної власності у сумі 3156 211, 52 грн.
Поряд з цим, на особовому рахунку ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» наявний залишок несплаченої пені в розмірі 306 901, 01 грн., яка нарахована відповідачу в порядку ст. 129 ПК України та згідно з положеннями Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.12.2010 № 953, у зв'язку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми грошового зобов'язання.
У відповідності до п. 14.1 п.п. 14.1.156 ст. 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Таким чином, узгоджена сума податкового зобов'язання відповідача по орендній платі з юридичних осіб в розмірі 3463112, 53 грн. не сплачена відповідачем у строк, передбачений ПК України, є податковим боргом.
Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Керуючись положеннями ст. 59 ПК України, позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 1343-25 від 03.12.2014 р. про обов'язок відповідача сплатити податковий борг у розмірі 1051042, 52 грн., яка була отримана представником підприємства 15.12.2014 р.
Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Податковий борг за податковою вимогою в повному обсязі сплачений не був, тому з урахуванням вищенаведеної норми нові податкові вимоги на адресу відповідача не направлялись.
Положеннями ч. 1 ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Матеріалами справи підтверджено, що податковий борг по орендній платі з юридичних осіб в сумі 3463112, 53 грн. ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» не сплачено, сума грошового зобов'язання є узгодженою.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена 20.04.2015 р.

Суддя О.М. Неклеса