Справа № 803/39/13-а
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Справа № 876/4440/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2013 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Підприємець ОСОБА_1. звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови № 150339 від 17 грудня 2012 року про застосування фінансових санкцій на суму 1700 гривень.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2013 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилася ОСОБА_1., подавши апеляційну скаргу, в якій вказала на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Просила скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про повне задоволення адміністративного позову. В якості обґрунтування зазначила, що за наслідками перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем норм законодавства при здійсненні нерегулярних перевезень, що зафіксовано в акті перевірки, копія якого міститься в матеріалах справи. Однак ці висновки контролюючого органу є безпідставними, оскільки всі необхідні документи, передбачені ст.ст. 39, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» були пред'явлені водієм. Тому підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності не було. Суд першої інстанції при вирішенні спору не встановив всіх фактичних обставин та не дав їм належної оцінки, а тому прийняте рішення є необґрунтованим та суперечить нормам закону, що є підставою для його скасування. Просила задовольнити адміністративний позов й визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Територіальне управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області подало до суду заперечення на апеляційну скаргу, вказавши, що оскаржуване рішення суду є обґрунтованим і відповідає чинному законодавству.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, в межах викладених в ній доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що виконання окремих доручень Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 26.09.2012 року № 84/ОД, від 26.11.2012 року № 168 О/Д про виведення з ринку пасажирських перевезень перевізників, які здійснюють регулярні пасажирські перевезення під видом нерегулярних та про посилення роботи у даному напрямку - територіальне управління Головавтотрансінспекції у Волинській області здійснювало ряд планових, позапланових та рейдових перевірок.

6 грудня 2012 року членами комісії з проведення ГАТІ у Волинській області відповідно до завдання на перевірку від 3 грудня 2012 року № 108940 було проведено комплексну планову перевірку підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», Правил надання послуг пасажирського автотранспорту.

За результатами перевірки складено акт № 030324 від 6 грудня 2012 року, згідно якого встановлено, що підприємцем ОСОБА_1. здійснювалися внутрішні перевезення пасажирів автобусами з порушеннями:

1) роботи з технічного огляду не проводяться, підтверджуючі документи відсутні, акти виконаних робіт по ремонту відсутні.

2) підвищення кваліфікації персоналу автомобільного транспорту не проводиться,

3) відсутні відомості обліку робочого часу водіїв,

4) інструктажі з безпеки руху не проводяться.

Також встановлені порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». А саме: виконаня перевізником перевезень пасажирів по маршруту «Луцьк - Київ» без оформлення паспорта маршруту, дозволу на перевезення пасажирів. Так, 24, 25 травня 2012 року 4 нерегулярних рейсів (більше 2-х) на протязі тижня з 21 по 27 травня. 8 червня 2012 року 3 нерегульярних рейси на протязі тижня з 4 по 10 червня 2012 року. 14 червня 2012 року 3 нерегулярних рейса на протязі тижня з 11 по 17 червня 2012 року. 22 червня 2012 року 3 нерегулярних рейса на протязі тижня з 18 по 24 червня 2012 року. Також встановлено порушення режиму праці та відпочинку водіїв транспортних засобів, а саме їх праця без щотижневого відпочинку.

За результатами розгляду вказаного акту 17 грудня 2012 року заступником голови комісії з проведення ліквідації Головавтотрансінспекції у Волинській області винесено постанову № 150399 про застосування до перевізника підприємцем ОСОБА_1. за допущення порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про автомобільний транспорт», фінансової санкції в сумі 1700 грн..

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про законність оскаржуваного рішення з таких підстав.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України від 05.04.2001 року №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» послуга з перевезення пасажирів - це перевезення пасажирів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Згідно до статті 35 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

Пунктом 51 «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 року № 1184) визначено, що нерегулярні перевезення здійснюються на замовлення юридичної або фізичної особи як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом.

Згідно пункту 52 «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» до нерегулярних перевезень належать: туристично-екскурсійні; весільні та святкові; ритуальні; одноразові перевезення до місць відпочинку; інші перевезення, що не заборонені пунктом 55 цих Правил.

Під час здійснення перевірки посадовими особами територіального управління Головавтотрансінспекції у Волинській області встановлено, що виконання позивачем перевезень пасажирів по маршруту «Луцьк-Київ» здійснювалось без оформлення паспорту маршруту та дозволу на перевезення пасажирів:

1) 4 нерегулярні рейси (більше 2-х на протязі тижня, одним і тим же ТЗ, між тими самими пунктами) з 21 по 27 травня 2012 року;

2) 3 нерегулярні рейси (більше 2-х на протязі тижня одним і тим же ТЗ, між тими самими пунктами) з 04 по 10 червня 2012 року;

3) 3 нерегулярні рейси (більше 2-х на протязі тижня одним і тим же ТЗ, між тими самими пунктами) з 11 по 17 червня 2012 року;

4) 3 нерегулярні рейси (більше 2-х на протязі тижня одним і тим же ТЗ, між тими самими пунктами) з 18 по 24 червня 2012 року.

Вказані порушення підтверджуються витягами із журналу обліку заяв про здійснення нерегулярних перевезень та відомості про їх виконання, які досліджені в судовому засіданні.

Згідно пункту 53 «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» у разі здійснення нерегулярних перевезень забороняється:

- здійснення перевезень одним перевізником або одним транспортним засобом за одним маршрутом, або між тими самими пунктами більш як два рази на тиждень;

- організація (зокрема шляхом пропонування фізичним особам проїзду самостійно або за допомогою інших осіб чи засобів масової інформації) та здійснення перевезення за заздалегідь визначеними напрямками, надання послуг з перевезення автобусом за заздалегідь визначеним маршрутом, між визначеними кінцевими пунктами, з установленими часом відправлення, прибуття і вартістю проїзду.

У разі порушення зазначених вимог, перевезення не вважається нерегулярним і повинно здійснюватись відповідно до вимог, які встановлені для регулярних перевезень або регулярних спеціальних перевезень.

Отже, твердження апелянта щодо здійснення нею саме нерегулярних перевезень і наявність необхідних документів для саме цього виду діяльності є безпідставними, оскільки нею було організовано перевезення пасажирів більше ніж два рази на тиждень, а тому їх необхідно було здійснювати відповідно до вимог, як встановлені для регулярних пасажирських перевезень.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001 року передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Автомобільному перевізнику для регулярних пасажирських перевезень необхідно мати ліцензію, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України.

Оскільки документи, на підставі яких повинні здійснюватись регулярні пасажирські перевезення, паспорт маршруту, дозвіл на перевезення пасажирів, на час перевірки були відсутні, то постанова про застосування фінансових санкцій винесена відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 60 Закону від 05.04.2001 року №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 28 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання не пізніше п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Отже, факт порушення позивачем вимог абзацу 3 частини 1 статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є встановленим, тому застосування до позивача штрафної санкції передбаченої абзацом 3 частини 1 статі 60 Закону України від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 1700 грн., є правомірним.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова Територіального управління Головавтотрансінспекції у Волинській області № 150399 від 17.12.2012 року є законною.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2013 року у справі № 803/39/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 21 квітня 2015 року