Справа № 750/750/15-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/750/15-а
Провадження № 2-а/750/125/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.

при секретарі Разумейко К.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Христенок Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача в частині обчислення та призначення йому пенсії відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 від 17 липня 1992 року в редакції Постанови КМУ № 112 від 25 березня 2014 року, згідно якої розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення визначається за будь-які 60 календарних місяців служби підряд перед звільненням. Також позивач просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області здійснити нарахування та призначення йому пенсії відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 від, 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" в редакції Постанови КМУ № 155 від 30 квітня 2014 року з визначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за будь-які 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням з 30 квітня 2014 року. Крім того, позивач просить стягнути з Державного бюджету України на його користь витрати за надання правової допомоги в сумі 2923.20 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Обгрунтував позивач свої вимоги тим, що 30 грудня 2014 року він звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області, відповідно до якої просив прийняти рішення щодо перерахунку призначеної йому пенсії з 30.04.2014 року, відповідно до рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року, адміністративна справа №826/10137/14 - визначити розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за вибором того, хто звернувся за пенсією за 24 календарних місяців служби підряд перед звільненням. 19 січня 2015 року отримав відповідь в якій зазначено, що провести перерахунок призначеної пенсії на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року немає законних підстав, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області не є стороною по справі та в управлінні відсутня копія рішення суду в установленому законодавством порядку завірена судом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що хоча і є судове рішення про визнання незаконним і нечинним з моменту прийняття положення п/п 1) п.1 змін, що вносяться до Постанов КМУ, затверджених Постановою КМУ № 112 від 25 березня 2014 року в частині змін до абзацу третього п.7 Постанови КМУ № 393 від 17 липня 2014 року, проте на даний час відсутні роз'яснення ПФУ щодо перерахунку пенсії.

Позивач в своєму позові зазначив, що в грудні 2014 року йому стало відомо, що згідно рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року у справі №826/10137/14 апеляційна інстанція прийшла до висновку, що особам, яким розраховано пенсію на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, за період з 24.04.2014 року по 04.06.2014 року (період коли діяли зміни, внесені оскаржуваною постановою від 25.03.2014 року №112) призначено пенсію в меншому розмірі в порівнянні до тих осіб, кому була призначена пенсія до та після змін, внесених оскаржуваною постановою.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що питання порядку пенсійного забезпечення відповідних категорій осіб, до яких належить позивач, внаслідок внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №112, має фактично дискримінаційний характер, адже правовий порядок обчислення пенсії, де прийняття оскаржуваної Постанови і після внесення до неї змін - є сталим (постійним), на відміну від того періоду, який діяв на час внесення змін оскаржуваною постановою (період з 24.04.2014 року по 04.06.2014 року).

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки підпункт 1 пункту 1 оскаржуваної Постанови № 112 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, в тому числі, за відсутності передбачених Регламентом Кабінету Міністрів України пояснювальної записки, матеріалів погодження (листи із зауваженнями і пропозиціями), висновку правової експертизи, суд першої інстанції дійшов до обгрунтовного висновку про протиправність п.п. 1 п. 1 зазначеної вище постанови та обґрунтовано скасував її в цій частині.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015 року у справі №К/800/65042/14 касаційну скаргу Кабінету Міністрів України відхилено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року у цій справі залишено без змін.

Вимоги позивача у добровільному порядку відповідачем задоволені не були не зважаючи на те, що положення підпункту 1 пункту 1 оскаржуваної Постанови КМУ № 112 від 25.03.2014 року визнані незаконними та нечинними з моменту прийняття, а саме за цими дискримінаційними нормами йому була нарахована пенсія, у зв'язку з чим він і звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.11.2014 року, яка набрала законної сили, визнано незаконними та нечинними з моменту прийняття положення п/п 1) п.1 змін, що вносяться до Постанов КМУ, затверджених Постановою КМУ № 112 від 25 березня 2014 року в частині змін до абзацу третього п.7 Постанови КМУ № 393 від 17 липня 2014 року, а тому вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок його пенсії відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України №155 від 30 квітня 2014 року з визначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за будь - які 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням з 30 квітня 2014 року, підлягають задоволенню.

Позивачем надано суду докази щодо понесення витрат на правову допомогу адвоката в сумі 2923 грн. 20 коп.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень ст. 59 Конституції України (справа про правову допомогу), висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. У частині першій ст. 59 Конституції України не міститься обмежень стосовно кола суб'єктів надання правової допомоги та вимог щодо їх професійної підготовки, а у частині другій передбачено, що для забезпечення права на захист та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура. Такі витрати підлягають компенсації відповідно до положень ст.ст. 87, 90 КАС України і з врахуванням вимог Закону України "Про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України "Про розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" компенсації підлягають витрати за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Розмір компенсації не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за одну годину роботи.

Враховуючи категорію складності справ, суд вважає за можливе стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати на правову допомогу, надану адвокатом при участі у судових засіданнях ( 1 година роботи) у розмірі 487 грн. 20 коп. в розрахунку 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи, як це передбачено Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Також з Державного бюджету України на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 158-163, 167, 171, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_3 відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року з визначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за будь - які 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням з 30 квітня 2014 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України №155 від 30 квітня 2014 року з визначенням розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за будь - які 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням з 30 квітня 2014 року та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок перерахунку.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 73 грн. 08 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 487 грн. 20 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: