Справа № 806/1087/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/1087/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

за участі секретаря Смолінської І.П.,

за участі позивача та представників відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу від 16 лютого 2015 №214/11, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу від 16 лютого 2015 №214/11, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржуваним наказом її звільнено з посади державного реєстратора реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків. Позивач вважає, що вказаний наказ винесено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки у діях керівництва відмічає упереджене ставлення до себе, крім того, відповідачем порушено порядок притягнення її до дисциплінарної відповідальності, а тому, позивач просив визнати незаконним і скасувати наказ про звільнення, поновити його на вказаній посаді, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у письмових запереченнях та просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали та заперечували щодо його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 працювала на посаді державного реєстратора реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції з 01.07.2013 року.

На підставі наказу Головного управління юстиції у Житомирській області № 950/11 від 14.07.2014 року ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді накладення догани за неналежне виконання своїх посадових обов'язків. Підставою для прийняття зазначеного наказу слугувала справа № 806/7423/13-а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.07.2013 року було визнано протиправними дій державного реєстратора щодо державної реєстрації змін до установчих документів за № 3000401 та скасовано державну реєстрацію за вказаним номером змін до установчих документів об'єднання садових товариств масиву "Тетерівський", вчинену державним реєстратором реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції ОСОБА_1. З врахуванням вимог ст.254 КАС України зазначена постанова набрала законної сили 08.04.2014 року.

3-4 грудня 2014 року реєстраційною службою Головного управління юстиції у Житомирській області проведено планову перевірку щодо дотримання державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції ОСОБА_1 законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців при проведенні державної реєстрації.

За результатами проведеної перевірки роботу державного реєстратора ОСОБА_1 визнано на незадовільному рівні, аналогічний висновок було також зроблено і на колегії Головного управління юстиції у Житомирській області №35 від 22.12.2014 року.

Крім того, Житомирським окружним адміністративним судом по справі № 806/3576/14 за позовом ПП "Г.К.С." визнано протиправними дії державного реєстратора юридичних і фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Житомирського районного управління, юстиції Житомирської області ОСОБА_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України запису № 3002403 від 13.02.2014 року про відсутність ПП "Г.К.С." за його місцезнаходженням та скасовано вищезазначений запис.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Вказані судові рішення свідчать про систематичне невиконання позивачем без поважних причин посадових обов'язків, оскільки ними було визнано протиправними дії державного реєстратора ОСОБА_1

Крім того, факт неналежного виконання позивачем свої посадових обов'язків підтверджується також результатами проведеної перевірки на предмет дотримання ОСОБА_1 законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців при проведенні державної реєстрації.

Відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідачем не було дотримано строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки з моменту вчинення та виявлення проступку пройшло більше часу ніж це визначено трудовим законодавством, то суд не приймає його до уваги та вважає безпідставним зважаючи на наступне.

Як встановлено у ході судового розгляду справи та не заперечується сторонами, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та висновку про систематичне невиконання ним свої посадових обов'язків стали судові рішення, які набрали законної сили.

Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани було притягнуто на підставі наказу Головного управління юстиції у Житомирській області № 950/11 від 14.07.2014 року, який ґрунтувався на постанові Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 806/7423/13-а від 23.07.2013 року, яка набрала законної сили 08.04.2014 року. Зважаючи на те, що позивач не оскаржує зазначений наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, то суд не надає оцінку терміну та порядку його винесення.

Водночас, підставою для висновку про систематичне невиконання позивачем посадових обов'язків слугувала постанова Житомирського окружного адміністративного суду у справі 806/3576/14 від 26.11.2014 року, яка набрала законної сили 27.01.2015 року.

Зважаючи на те, що спірний наказ було винесено 16.02.2015 року наведені обставини свідчать, що відповідачем було дотримано вимоги п.3 ст. 40, 148 та 149 КЗпП України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що на час винесення оскаржуваного наказу дисциплінарне стягнення застосоване наказом № 950/11 від 14.07.2014 року не втратило юридичної сили за давністю або знято достроково і з дня його накладення до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Крім того, у ході судового розгляду справи відповідачем було також надано копію бланку щорічної оцінки позивача за звітний період 2014 рік у якому безпосереднім керівником підсумкову оцінку виконання позивачем своїх посадових обов'зків визначено, як низьку. Вказано, що позивач свої функціональні обов'язки виконує не у повній мірі, доручення та вказівки виконує не якісно, зауваження щодо виконання своїх функціональних обов'язків не сприймає.

Згідно правової позиції Пленум Верховного Суду України викладеній у Постанові Пленуму від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одні й ті самі дисциплінарні проступки. Оскільки, як це вбачається із вищенаведених доказів, наявних у матеріалах справи, підставою для звільнення позивача з займаної посади крім раніше допущеним ним проступків, мали місце й інші порушення трудової дисципліни, що спонукало відповідача до прийняття наказу від 16.02.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади.

Згідно приписів ч.ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги приписи ст. 2, 71 КАС України, суд дійшов висновку, що відповідачем був дотриманий порядок звільнення позивача, а тому спірний наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області є правомірним.

Враховуючи, що інші позовні вимоги позивача є похідними від позовних вимог про скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 16 лютого 2015 року №214/11, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у решті з позовних вимог .

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказу від 16 лютого 2015 №214/11, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 28 квітня 2015 р.