Справа № 2а-1993/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-1993/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"16" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду від "10" березня 2011 р. , ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду від 22 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду від 10 березня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснення перерахунку пенсії із нарахуванням і виплатою недоплаченого підвищення до пенсії, особі, що має статус дитини війни в межах встановленого законом строку звернення до адміністративного суду задоволено частково.

Зобов'язано управління пенсійного фонду в м.Рівне здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 з підвищенням її до 30 % від мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з розміру, встановленого згідно ч. 1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 01.08.2010 року, з урахуванням проведених раніше виплат, по день вступу в законну силу постанови суду.

Ухвалою від 22 лютого 2011 року адміністративний позов ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснення перерахунку пенсії із нарахуванням і виплатою недоплаченого підвищення до пенсії, особі, що має статус дитини війни за період з 9.07.2007 року по 31.07.2010 року залишено без розгляду в зв"зку з пропуском строку звернення до суду.

В апеляційних скаргах позивач та відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати вказані постанову і ухвалу суду першої інстанції та відповідно відмовити в задоволенні позову і задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, має статус "дитина війни", що підтверджується належними документами.

Відповідно до ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни, у відповідній редакції, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

При розгляді справи судом враховано, що зміни, які вносилися Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік... до ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни визнані рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року такими, що не відповідають Конституції України. Законом України „Про державний бюджет на 2010 рік та Законом України „Про державний бюджет на 2011 рік норму цієї статті не зупинено і не змінено.

Обчислення підвищення до пенсії, виходячи з розміру, встановленого постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року, є порушенням засад пріоритету законів над підзаконними актами, а тому розрахунок такого підвищення повинен здійснюватися з розміру, встановленого ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Вихідним критерієм обрахунку підвищення до пенсії є мінімальний розмір пенсії за віком, який згідно із ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи, врахував вказані положення та дійшов обґрунтованого висновку про незаконність дій відповідача, зобовязавши УПФ здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.08.2010 року, з урахуванням проведених раніше виплат, по день вступу в законну силу постанови суду .

Крім того колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з додержанням положень діючого закону позовні вимоги за період з 9.07.2007 року по 31.07.2010 року включно, залишив без розгляду, врахувавши шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду , встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків , установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала , не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні щомісячного підвищення до пенсії передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Позовну заяву позивачкою подано до суду 18.02.2011 року, а тому визначений законом шестимісячний строк протягом якого можуть бути задоволені позовні вимоги закінчується 18 серпня 2010 року.

Строки звернення до суду за захистом порушеного права визначені Законом і обмежені у часі, а тому в разі пропуску шестимісячного строку з поважних причин і доведення цієї обставини він може бути поновлений судом. За таких обставин коли позивачем визначено період стягнення з 9.07.2007 року по день прийняття рішення і він є значно більшим ніж встановлений законом шестимісячний строк , то суд 1-ї інстанції правомірно вирішив питання про поважність причин пропуску строку та можливості його поновлення.

Посилання позивача та суду першої інстанції на юридичну необізнаність та те , що мінялось чинне законодавство, не можуть бути визнані поважною причиною пропуску звернення до суду, так як усі закони , що визначають права і обов"язки громадян доводяться до населення у визначеному діючим законодавством порядку і їх офіційне оприлюднення є необхідною умовою набрання ними чинності.

Враховуючи викладене, постанова та ухвала суду першої інстанції у даній справі є законними, обґрунтованими і підстав для їх скасування немає.

Доводи апеляційних скарг правильності судового рішення не спростовують.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198,199, 200, 205, 206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду від "10" березня 2011 р. без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду від 22 лютого 2011 року без змін.

Ухвала по апеляційній скарзі ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Ухвала по апеляційній скарзі ОСОБА_4 набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018