Справа № 0670/494/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"20" квітня 2011 р. Справа № 0670/494/11

номер рядка статистичного звіту 5.1.2

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

при секретарі Феськовій М.Ю. ,

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 особи - підприємця (арбітражний керуючий) ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "26" січня 2011 р. у справі № 0670/494/11 за позовом ОСОБА_3 особи - підприємця (арбітражний керуючий) ОСОБА_2 до ОСОБА_4 з питань банкрутства у Житомирській області про визнання незаконними та скасування розпорядження та актів ,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2011 року ОСОБА_2 звернувся із адміністративним позовом і просив визнати незаконним та скасувати Розпорядження ОСОБА_4 з питань банкрутства у Житомирській області №9/25-п від 30.11.2010 року, Акта № 25-п/1 та №25-п/2 від 11.02.2011 року.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 січня 2011 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить - скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3КАС України, справа адміністративної юрисдикції визначається як публічно-правовий спір , у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності (п.1 ч.1 ст.17 КАС України).

Судом встановлено, що за наслідками проведеної перевірки додержання арбітражним керуючим ОСОБА_2 ліцензійних умов провадження господарської діяльності, на підставі акта №25-п від 23.11.2010 року, ОСОБА_4 з питань банкрутства у Житомирській області 30.11.2010 року було прийнято Розпорядженням про усунення порушень ліцензійних умов провадження діяльності арбітражного керуючого №9/25-п , яким ОСОБА_2 попереджено про недопущення в подальшому повторно порушень Ліцензійних умов та анулювання ліцензії у разі вчинення повторних порушень.

11 січня 2011 року складено Акт №25-п/1 позапланової перевірки виконання арбітражним керуючим ОСОБА_2 розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражного керуючого від 30.11.2010 року та Акт №25-п/2 про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов.

Діючим законодавством не передбачено застосування відповідних санкцій до арбітражного керуючого у разі невиконання ним розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження діяльності арбітражного керуючого, винесеного ОСОБА_4 з питань банкрутства у Житомирській області, а тому на думку колегії суддів, в даному випадку, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що розпорядження як і Акт №25-п/1 від 11.01.2011 року та Акт №25-п/2 від 11.01.2011 року не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії, в розуміння приписів ст.17 КАС України, які можуть бути оскаржені до адміністративного суду, оскільки не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, а тільки констатують факти виявлених порушень.

Прийняте розпорядження та складені акти є лише підставою для ініціювання перед Державним департаментом з питань банкрутства питання про анулювання ліцензії виданої арбітражному керуючому.

В даному випадку нормативним актом, який підлягає оскарженню до адміністративного суду є наказ про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих від 25.01.2011 року №14, який винесенний за наслідками розгляду складених розпорядження та актів і який за словами позивача оскаржений ним у судовому порядку .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення , а ухвалу суду - без змін.

В зв"язку з викладеним , апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.199,200,205,206,254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення , ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26.01.2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 26.04.2011 року

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 особа - підприємець (арбітражний керуючий) ОСОБА_2 АДРЕСА_1,10024

3- відповідачу ОСОБА_4 з питань банкрутства у Житомирській області вул.Мала Бердичівська, 25, кім.706,м.Житомир,10014