Справа № 369/206/14-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2015р. м. Київ К/800/68307/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах ОСОБА_4 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної під час виконання трудових обов'язків, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського району суду Київської області від 10 травня 2012 року в адміністративній справі № 2-а-257/2012, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року та Вищого адміністративного суду України від 17 квітня 2014 року, адміністративний позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 одноразову допомогу у зв'язку з настанням смерті ОСОБА_5 в розмірі 70272 грн.

У січні 2014 року відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд постанови Києво-Святошинського району суду Київської області від 10 травня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2014 року, залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року, в задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що зазначені в заяві відповідача обставини не є нововиявленими у розумінні частини 2 статті 245 КАС України.

У поданій касаційній скарзі відповідач заявив вимоги про скасування рішень судів попередніх інстанцій, як таких, що ухвалені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення вищевказаної заяви.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що підставою для прийняття вищезазначеної постанови суду стало, те, що комісією з розслідування нещасного випадку було складено акт форми Н-1 відносно сина позивача, яким визнано нещасний випадок з ним таким, що пов'язаний з виробництвом. Однак, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2013 року позов відповідача задоволено, визнано та скасовано акти за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок на виробництві, що стався з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, затверджений Територіальним Управлінням Держгірпромнагляду України по Київській області та місту Києву 8 листопада 2005 року.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до пункту першого частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

За своїм змістом нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Виходячи з аналізу глави 4 розділу ІV КАС України, істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто, це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.

Отже, умовами для перегляду рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.

Суд касаційної інстанції вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій, що зазначені в заяві відповідача обставини не є нововиявленими у розумінні частини 2 статті 245 КАС України.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з оскаржуваних судових рішень вбачається, що при їх ухваленні, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі № 369/206/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко