Справа № 806/1163/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/1163/15

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

за участі секретаря Смолінської І.П.,

за участі позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи: управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження №1185 від 29 грудня 2012 року в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області, треті особи: управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження №1185 від 29 грудня 2012 року в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,0917 га з кадастровим номером НОМЕР_1. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 1990 року безперервно користується земельною ділянкою для ведення садівництва площею 0,0917 га, яка розташована на території Глибочицької сільської ради Житомирського району. З метою приватизації вказаної ділянки звернулась до управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області, однак їй було надано відповідь про те, що земля зареєстрована за іншою особою з кадастровим номером НОМЕР_1. У свою чергу, розпорядженням Житомирської РДА № 1185 від 29.12.2012 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою та відведення цієї земельної ділянки ще одній громадянці - ОСОБА_2. Враховуючи те, що довідкою сільської ради № 2331 від 07.10.2014 року підтверджено право користування спірною земельною ділянкою за ОСОБА_1 та користування нею протягом тривалого часу, вважає розпорядження № 1185 незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, заявлених у позові та просила їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, як безпідставно заявленому.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи розпорядженням голови Житомирської РДА №1185 від 29 грудня 2012 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, зокрема ОСОБА_2, щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,0917 га з кадастровим номером НОМЕР_1.

Позивач зазначає, що користується зазначеною земельною ділянкою з 1989 року, а тому має право у відповідності до ст.118 Земельного кодексу України на приватизацію цієї земельної ділянки. Однак, при зверненні у 2014 році щодо приватизації цієї земельної ділянки їй стало відомо про те, що оскаржуваним розпорядженням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,0917 га іншій особі.

На обґрунтування своєї позиції позивач надала довідку виконкомом Глибочицької сільської ради №2331 від 07.10.2014 року, якою підтверджується, що за поясненнями свідків позивач користується земельною ділянкою орієнтовною площею 0,09 га. з 1989 року.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Системний аналіз наведеної норми законодавства свідчить, що право користування земельною ділянкою набувається громадянами на підставі рішення відповідного компетентного органу, а не за самим фактом користування земельною ділянкою.

Позивачем не заперечується факт того, що жодного, належним чином оформленого рішення, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування щодо надання їй права користування спірною земельною ділянкою не було.

Приписами ч.1 ст.118 КАС України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Зважаючи на те, що у ході судового розгляду було встановлено, що право користування спірною земельною ділянкою належним чином не було оформлено, то посилання позивача на ч.1 ст.118 ЗК України щодо права на приватизацією цієї земельної ділянки є помилковим та безпідставним.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що спірним розпорядженням надано лише дозвіл на розробку проекту землеустрою та відведення спірної земельної ділянки іншій особі, що свідчить, що оскаржуваним розпорядженням, на час його винесення, права позивача не порушуються.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, як необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 29 квітня 2015 р.