Справа № 461/14834/13-а 2а/461/133/14
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Львів Справа № 876/2629/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника позивача - Гнатковської М.І.,

представника відповідача - Кубай Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської міської ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2014 року по справі № 461/14834/13-а за позовом Департаменту містобудування Львівської міської ради до Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування ухвали, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство «Вперед»,

ВСТАНОВИВ:

Департамент містобудування Львівської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської міської ради, в якому просив визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 18 липня 2013 року № 2646 «Про впорядкування зупинок громадського транспорту».

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вказана ухвала прийнята всупереч вимог чинного законодавства, оскільки передбачає розміщення 28 малих архітектурних форм безпосередньо на зупинках громадського транспорту, а також за відсутності погодження її прийняття головою постійної комісії інженерного господарства, транспорту і зв'язку.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2014 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, Львівська міська рада подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції помилково встановлено протиправність оскаржуваної ухвали, так як Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, не містять чіткої заборони на розміщення малих архітектурних форм ближче 20 м від зупинок громадського транспорту. Також зазначає, що вказана ухвала прийнята на пленарному засіданні Львівської міської ради, а тому зауваження та пропозиції керівників окремих структурних підрозділів Львівської міської ради, заступників міського голови мають лише рекомендаційний характер та не підлягають обов'язковому врахуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги поданої відповідачем апеляційної скарги та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Львівської міської ради від 18 липня 2013 року № 2646 «Про впорядкування зупинок громадського транспорту» з метою поліпшення стану зупинок громадського транспорту у м. Львові та підвищення комфорту пасажирів внесено зміни у додатки 1-21 до ухвали міської ради від 18 грудня 2008 року № 2311 «Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста» для встановлення зупинок громадського транспорту з вбудованими тимчасовими спорудами (зупиночних комплексів підвищеного комфорту); погоджено Приватному підприємству «Вперед» місця для облаштування зупиночних комплексів підвищеного комфорту; зобов'язано Приватне підприємство «Вперед» розробити та подати паспорти прив'язки зупиночних комплексів; зобов'язано департамент містобудування оформити та видати відповідні паспорти прив'язки.

Вказана ухвала містить підписи осіб, що візували її проект, однак, начальником юридичного управління, начальником управління транспорту і зв'язку, директором департаменту містобудування, директором департаменту економічної політики, заступником міського голови з питань містобудування та інфраструктури, першим заступником міського голови вона підписана із зауваженнями, а підпис голови постійної комісії інженерного господарства, транспорту і зв'язку відсутній.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваної ухвали Львівською міською радою не було враховано усіх обставин, що мають значення для її прийняття, вона суперечить вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 26 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, розміщення споруд малих архітектурних форм провадиться за дозволами, що видаються в межах червоних ліній міських вулиць і доріг - відповідними місцевими виконавчими органами міських рад, а у мм. Києві та Севастополі міськими державними адміністраціями відповідно до підпункту 9.3 ДБН А 2.2-3-97 за погодженням з Державтоінспекцією, дорожньо-експлуатаційними та іншими заінтересованими організаціями.

Порядок погодження з Державтоінспекцією розміщення малих архітектурних форм у межах червоних ліній, міських вулиць і доріг та смуг відчуження автомобільних (позаміських) доріг установлюється МВС за погодженням з власником автомобільних доріг, міських вулиць, Держпідприємництвом, Антимонопольним комітетом.

Згідно з пунктом 35 вказаних Правил забороняється розміщувати малі архітектурні форми: біля фасадів адміністративних і культових будівель, безпосередньо біля пам'ятників, фонтанів, клумб, оглядових і панорамних майданчиків, скульптурних та інших елементів оздоблення будинків і декоративного благоустрою території; ближче ніж за 20 метрів до перехресть вулиць; в охоронних зонах інженерних комунікацій; на зупинці громадського транспорту на відстані ближче ніж 20 метрів в обидва боки по тротуару від установленого дорожнього знака, що її позначає (крім малих архітектурних форм, зблокованих з кіосками для продажу проїзних квитків); на штучних спорудах (крім випадків, коли розміщення цих споруд передбачено проектом будівництва або реконструкції, погодженим та затвердженим в установленому порядку); ближче ніж за 100 метрів до залізничних переїздів.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244, замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди.

Натомість, ухвала від 18 липня 2013 року № 2646 прийнята Львівською міською радою без погодження розміщення вбудованих тимчасових споруд з відповідними місцевими виконавчими органами Львівської міської ради.

Більше того, згідно з наявних в матеріалах справи копій зауважень до зазначеної ухвали міського голови, начальника юридичного управління та начальника управління транспорту і зв'язку Львівської міської ради, вони заперечували проти прийняття оскаржуваної ухвали з огляду на її невідповідність вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Єдиним правилам ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244.

Крім цього, Львівською міською радою не надано доказів в підтвердження факту звернення Приватного підприємства «Вперед» з проханням надати дозвіл на встановлення малих архітектурних форм за адресами, вказаними в додатку до згаданої вище ухвали.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про протиправність ухвали Львівської міської ради від 18 липня 2013 року № 2646 «Про впорядкування зупинок громадського транспорту» та наявність підстав для її скасування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2014 року по справі № 461/14834/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 17 квітня 2015 року.