Справа № 2а-11718/11/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2012 р. № 2а-11718/11/1370

о 16 год., 08 хв. м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Голуб О.Є., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, представники -ОСОБА_2, ОСОБА_3 (довіреність від 16.12.2011 року)
до Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області, представник -Скурчанська Л.В. (довіреність № 1093/10/10-010 від 27.01.2012 року), Ворошилова Н.В. (довіреність № 6326/10/10-010 від 06.05.2011 року)
про скасування податкового повідомлення -рішення

Позивач -ФО-П ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення -рішення № від 21.10.2011 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним:

В акті документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства платника податків ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2010 року по 30.06.2011 року, зазначено, що в порушення ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок громадян», позивачем здійснювались нарахування амортизації на основні фонди груп 1, 2, 3, 4 в результаті чого в 2010 року було завищено витрати на суму 447444,63 грн. та занижено податок з доходів фізичних осіб в сумі 67116,69 грн.

Згідно положень Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок громадян»та Інструкції про оподаткування прибутку підприємств, при визначенні сукупного чистого доходу фізичної особи-підприємця, на думку позивача, необхідно керуватися нормами Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Позивач також зазначив, що придбавав основні фонди з метою використання їх у підприємницькій діяльності. В бухгалтерському та податковому обліку придбані основні фонди віднесені до груп 1, 2, 3, 4 у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Відповідно з метою наступного поступового віднесення витрат по придбанню (виготовленню, поліпшенню) основних фондів на зменшення сукупного чистого доходу позивач нараховував амортизаційні відрахування згідно ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та вів бухгалтерський облік основних фондів і нарахованої амортизації.

Згідно ст. 52 ЦК України, фізична особа -підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

З врахуванням вищевказаного позивача зазначає, що основні фонди груп 1, 2, 3, 4 придбані ним як фізичною особою -підприємцем використовуються в його господарській діяльності, розрахунки з продавцями основних фондів здійснювались з використанням рахунків відкритих в банківських установах, нерухоме майно та частина транспортних засобів зареєстровані в Дрогобицькому БТІ та МРЕВ ДАІ ГУ МВС України на його ім'я, а тому витрати на їх утримання і амортизаційні відрахування враховуються при визначенні сукупного чистого доходу позивача.

Позивач, представники позивача вказані позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, що перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, встановлено їх завищення на загальну суму 447444,63 грн., внаслідок того, що позивач проводив нарахування амортизації на основні фонди 1, 2, 3, 4 груп.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»передбачено, що оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержання доходу. До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів фізичними особами -суб'єктами підприємницької діяльності належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Також ведення підприємцем бухгалтерського обліку балансової вартості груп основних фондів діючими нормативно-правовими актами, для фізичних осіб -підприємців не передбачено, а отже віднесення до складу валових витрат фізичними особами -платниками податків суми витрат, понесених на придбання основних фондів та нарахування амортизації законодавством не визначено.

Відтак, до декларації про доходи, одержані за звітний період, включаються тільки прямі валові витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь-якій формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально. Проведеною перевіркою встановлено завищення валових витрат у декларації про отримані доходи в частині нарахування амортизації на основні засоби за 2010 рік на суму 44744,63 грн., оскільки нежитлові приміщення та транспорті засоби згідно довідок з БТІ та МРЕВ ДАІ ГУ МВС України зареєстровані на ім'я позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення на позовні вимоги підтримала, просила в задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

12.10.2011 року ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства платника податків Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2010 року по 30.06.2011 року. За результатами проведеної перевірки складено акт № 720/17-2/НОМЕР_2.

Проведеною перевіркою встановлено порушення:

- ст. 13, ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України Про прибутковий податок з громадян», додатку 7 Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницької діяльності, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2010 рік в сумі 67116,69 грн.

В акті перевірки зазначено:

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат визначеними в ході перевірки, встановлено їх завищення на загальну суму 447444,63 грн., внаслідок того, що платник податків ФОП ОСОБА_6 проводив нарахування амортизації на основні фонди (1-ої, 2-ої,3-ої та 4-ої групи).

Згідно ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, а не приватні підприємці.

Згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно, обов'язковій реєстрації прав підлягає право влаcності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організації, іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном.

Згідно п. 6 постанови Кабінету Міністрів України «|Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами, а не за підприємцями.

Згідно ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів «Про прибутковий податок з громадян»(чинний в частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю розділ IV, якого стосується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»), оподатковуваним доходом вважає сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно із Законом України «Про оподаткування ц підприємств».

Згідно додатку № 7 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, фізична особа - суб'єкт господарської діяльності, що не є юридичною особою і платником податку на прибуток, не повинна вести бухгалтерський облік. Ведення підприємцем бухгалтерського обліку балансової вартості груп основних фондів діючими нормативно-правовими актами, для фізичних осіб-підприємців не передбачено, віднесення до складу валових витрат фізичними особами - платниками податків суми витрат, понесених на придбання основних фондів та нарахування амортизації законодавством не передбачено. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»застосовуються в частині підтвердження первинними документами витрачених сум згідно із операціями, за результатами або за участю яких у звітному періоді безпосередньо отримано дохід. До декларації про доходи, одержані за звітний період, включаються тільки прямі валові витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь - якій формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально. Перевіркою також встановлено завищення валових витрат у декларації про отримані доходи в частині нарахування амортизації на основні засоби та заниження оподатковуваного (чистого доходу) за 2010 рік на суму 447444,63 грн. (нежитлові приміщення згідно довідки МБТІ та транспортні засоби згідно довідки МРЕВ ДАЇ зареєстровані за громадянином ОСОБА_1).

21.10.2011 року ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області прийнято податкове повідомлення -рішення № , згідно якого позивачу на підставі акта документальної перевірки № 720/17-2/НОМЕР_2 від 12.10.2011 року, яким встановлено порушення ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України, «Про прибутковий податок з громадян»і Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницької діяльності, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем -податок з доходів фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності і незалежної професійної діяльності, в розмірі 67116,69 грн. (у тому числі за основним платежем -67116,69 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -0,00 грн.).

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Декретом Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»№ 13-92 від 26.12.1992 року із змінами і доповненнями (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про систему оподаткування»№ 1251-XII від 25.06.1991 року із змінами і доповненнями (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334/94-ВР від 28.12.1994 року із змінами і доповненнями (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Інструкцією про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України № 12 від 21.04.1993 року із змінами і доповненнями, КАС України.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему оподаткування», встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього ж Закону, інших законів України про оподаткування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 14 цього ж Закону, до загальнодержавних належать такі податки і збори (обов'язкові платежі), зокрема, податок на доходи фізичних осіб.

Згідно п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 цього ж Закону, до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї ж статті.

Згідно Додатку 7 Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, фізична особа - платник податку не є юридичною особою і платником податку на прибуток, не має обов'язку вести бухгалтерській облік, тому формує витрати за переліком статті 5 «Валові витрати»і відповідно до статті 8 «Амортизація»Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»з деякими особливостями. Положення статті 5 («Валові витрати») застосовуються в частині підтвердження первинними документами витрачених сум згідно із операціями (які відповідають переліку статті 5), за результатами або за участю яких у податковому періоді (у звітному кварталі) безпосередньо отриманий дохід.

Відповідно до статті 8 («Амортизація») можливо додатково зменшити валовий дохід виключно на суми витрат, які підлягають амортизації і не перевищують розмір амортизаційних відрахувань, нарахованих шляхом застосування норм амортизації до балансової вартості груп основних фондів, лише у випадку ведення бухгалтерського обліку балансової вартості груп основних фондів відповідно з Порядком, який встановлюється Міністерством фінансів України.

До податкової декларації за звітний податковий період, включаються тільки прямі валові витрати і суми амортизаційних відрахувань, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь-якій формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Позивачем на підтвердження правомірності обґрунтування позовних вимог надано суду копії:

- договору купівлі -продажу нежитлової будівлі від 30.11.2006 року, укладеного між ПП «ГАЛ-ВСЕСВІТ»(як продавцем) та ОСОБА_1 (як покупцем), Витягу з Державного реєстру правочинів від 01.12.2006 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.12.2006 року, Реєстраційного посвідчення від 08.05.2002 року нежитлового приміщення площею 670,0 кв.м.;

- договору купівлі -продажу нежитлового приміщення від 12.04.2002 року, укладеного між Ліквідаційною комісією по ліквідації Державного підприємства роздрібної торгівлі «ІНФОРМАЦІЯ_1»(як продавцем) та ФОП ОСОБА_1 (як покупцем); Рішення Господарського суду Львівської області від 15.06.2007 року, яким зустрічний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено, визнано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 242,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ФОП ОСОБА_1, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме від 09.02.2008 року;

- договору купівлі - продажу будівлі від 30.11.2006 року, укладеного між ЗАТ «СІД»та ОСОБА_1 (як покупцем), Витягу з Державного реєстру правочинів від 01.12.2006 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме від 06.12.2006 року;

- договору оренди землі від 09.02.2010 року, укладеного між Дрогобицькою міською радою (як орендодавця) та ФОП ОСОБА_1 (як орендаря);

- Витягу рішення ХХХІV сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради від 19.11.2009 року за № 988, яким ФОП ОСОБА_1 продовжено строк оренди земельної ділянки площею 50 кв.м. по АДРЕСА_2 (біля дитячої поліклініки);

- торгових патентів, виданих ДПІ у Дрогобицькому районі Львівської області та ліцензій, Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у Львівській області, що дають право на здійснення підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі, включаючи тютюновими виробами та алкогольними напоями, видані у 2009-2010 роках;

- Свідоцтва № 72176102 від 13.01.1999 року про реєстрацію позивача платником податку на додану вартість;

- видаткових накладних, податкових накладних за 2000 -2011 роки з визначенням товару, в тому числі суми ПДВ сплаченого в ціні таких товарів;

- Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_5.

Судом враховуються обґрунтування позивача та його представниками позовних вимог щодо протиправності прийняття спірного податкового повідомлення -рішення у зв'язку з віднесенням до складу валових витрат шляхом нарахування амортизації на основні засоби за 2010 рік на загальну суму 447444,63 грн., оскільки у відповідача не було правових підстав для нарахування позивачеві податку з доходів від підприємницької діяльності, що не відповідає видам податків перелічених у статті 14 Закону України «Про систему оподаткування», а відтак це є підставою для скасування такого податкового повідомлення -рішення.

Вказана позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України викладеною в ухвалі від 08.09.2011 року у справі № К-22850/09.

Крім цього, судом не враховуються заперечення відповідачем та його представником позовних вимог, оскільки законодавцем передбачено право платника податку при визначенні податкового зобов'язання з доходу, зменшувати суму отриманого доходу у звітному податковому періоді на суму витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів. Відповідно, обставини придбання і відображення у податковому обліку позивачем основних фондів підтверджуються первинними документами, зокрема, договорами купівлі -продажу нежитлових приміщень, податковими, видатковими накладними, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

Відтак, використання позивачем нерухомого майна та транспортних засобів у власній господарській діяльності підтверджується поданими представником позивача належними та допустимими доказами, що, по суті, позивачем не заперечується, оскільки актом перевірки підтверджується правильність формування доходу, отриманого позивачем від використання вищевказаних основних фондів у власній господарській діяльності.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис зазначеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Згідно ст. ст. 49, 70 КАС України, позивач зобов'язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами, а відтак зобов'язаний обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх позовних вимог. Позивач належними та допустимими доказами підтвердив обґрунтованість своїх позовних вимог.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, податкове повідомлення -рішення Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області № від 21.10.2011 року, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем -податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності, 67116,69 грн., (у тому числі за основним платежем -67116,69 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -0,00 грн.), оскільки судом встановлено відсутність порушення позивачем вимог ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України, «Про прибутковий податок з громадян»і Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницької діяльності.

Суд присуджує з Державного бюджету України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є суб'єктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення -рішення Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі Львівської області № від 21.10.2011 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_3) 3,40 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 06.02.2012 року.

Суддя Гавдик З.В.

З оригіналом згідно

Суддя Гавдик З.В.