Справа № 803/2474/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. Справа № 876/117/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року по справі № 803/2474/14 за позовом ОСОБА_1 до Луцького міського відділу Управління державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, яким просила визнати протиправними дії Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина для виїзду за кордон з підстав несплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.; зобов'язати відповідача прийняти документи для розгляду питання щодо оформлення та видачі їй паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих документів та відповідно до Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231; кваліфікувати протиправні дії та притягнути до відповідальності начальника Луцького міського відділу Управління державної міграційної служби України у Волинській області Консевича М.О., завідувача СЮЗ УДМС у Волинській області Пахолюка О.М., начальника УДМС України у Волинській області Чернишева О.В..

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови у прийнятті документів позивача для оформлення та видачі паспорта громадянина для виїзду за кордон з підстав несплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн. та зобов'язано відповідача прийняти документи позивача для розгляду питання щодо оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон (без оплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.). В решті позову відмовлено.

Управління державної міграційної служби України у Волинській області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідно до Закону України "Про адміністративні послуги" від 06 вересня 2012 року №5203-VІ, заява про отримання адміністративної послуги подається в письмовій чи усній формі. Оскільки дія вказаного закону також поширюється на правовідносини щодо надання адміністративних послуг з оформлення та видачі органами ДМС України паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тому надання таких послуг можливе не тільки за письмовою, а й за усною заявою особи, яка надала підрозділу ДМС необхідні документи для його оформлення документи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Луцького МВ УДМС України у Волинській області з метою подання документів на оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, подавши при цьому заяву - анкету, паспорт громадянина України, копію картки фізичної особи - платника податків, дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см та оригінал квитанції про сплату державного мита в сумі 170,00 грн.

Як слідує із матеріалів справи, вказані документи не були прийняті працівниками Луцького МВ УДМС України у Волинській області та повернуті позивачу, зокрема з тих підстав, що позивач не надала документи про оплату послуги вартістю 87,15 грн. за оформлення та видачу паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон та оплати вартості за бланк паспорта в розмірі 120,00 грн.

Не погодившись з відмовою у прийомі документів, позивач подала заяву та скаргу від 13.09.2014 року начальнику Луцького МВ УДМСУ у Волинській області.

Листом від 08.10.2014 року за №0710/79-К відповідачем запропоновано позивачу оплатити вартість послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн. та вартість бланка паспорта в розмірі 120,00 грн., а також повторно звернутися до відповідного підрозділу ДМС України з переліком документів, визначених пунктом 9 додатку № 4 до наказу ДМС України від 11.03.2013 року №48 (у редакції наказу ДМС України від 15.10.2013 року №232.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюються Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-XII (далі - Закон № 3857-XII).

Стаття 1 даного Закону передбачає право громадян України виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (стаття 2 Закону №3857-ХІІ).

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 4 Закону №3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Крім того, статтею 7 даного Закону закріплено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню. З метою реалізації наведеної бланкетної норми Кабінетом Міністрів України 31 березня 1995 року було прийнято постанову №231, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (далі - Правила №231).

Пунктом 10 Правил №231 встановлено, що для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 "Про державне мито" (далі - Декрет №7-93), платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Декрету №7-93 державне мито справляється за видачу нового зразка паспорта громадянина України (крім обміну нині діючого паспорта на паспорт нового зразка); за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон; за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії. Підпунктом "б" пункту 6 статті 3 Декрету №7-93 встановлено, що ставка державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн. 00 коп.

Разом з цим, у пункті 27 розділу І Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, розмір плати за їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року №795 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1098), визначено розмір плати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що становить 87 грн. 15 коп.

Таким чином, сплата встановленого Декретом №7-93 державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із вчиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України паспорта на право виїзду за кордон, у тому числі й вартість бланка такого паспорта, вартість персоналізації. Отже, вимога повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта є протиправною.

При цьому, неправомірною є й вимога відповідача стосовно сплати вартості бланка у розмірі 120 грн. 00 коп. у зв'язку з тим, що Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1098 (далі - Порядок №1098), на який посилається Луцький МВ УДМС України у Волинській області, не встановлює розмір такого відшкодування, не передбачають його й Правила №231.

З аналізу наведеного вбачається, що умови, які є обов'язковими для виконання при оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються виключно положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року №231.

Така ж позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року №21-416а13, від 17 грудня 2013 року №21-441а13, яка в силу частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про протиправність вимог міграційної служби щодо надання та сплати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон документів і платежів, які не передбачені Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Правилами - спеціальним правовими ми актами, що врегульовують ці правовідносини.

Доводи відповідача про посиланням на положення Закону України "Про адміністративні послуги" від 06 вересня 2012 року №5203-VІ та норми Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1098, є безпідставними, оскільки послуги, які надаються органами Державної міграційної служби не мають обов'язкового характеру та надаються лише за бажанням особи, на підставі поданої нею письмової заяви, тобто відповідач з огляду на положення Порядку №1098 не може вимагати плати за адміністративні послуги. Оскільки з матеріалів адміністративної справи не вбачається подання позивачем такої письмової заяви до територіального органу ДМС України, позивач не отримувала та не виявляла бажання отримувати від відповідача додаткові послуги, а відтак, вимоги відповідача сплатити платежі за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, які не передбачені Законом №3857-XII та Правилами №231, є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, а саме визнання протиправними дій УДМС України у Волинській області щодо відмови позивачу у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстави ненадання квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн. та вартості бланка паспорта в розмірі 120,00 грн., та зобов'язання УДМС України у Волинській області прийняти за особистим зверненням документи позивача для розгляду питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України за кордон в розмірі 87,15 грн. та вартості бланка паспорта в розмірі 120,00 грн. Також погоджується з висновком суду щодо відмови позовних вимог в частині кваліфікування протиправних дій та притягнення до відповідальності посадових осіб Консевича М.О., Пахолюка О.М., Чернишева О.В., оскільки до повноважень адміністративного суду не належить вирішення питання про притягнення до відповідальності посадових осіб за допущені порушення законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України у Волинській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року по справі № 803/2474/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

І.О. Яворський