Справа № 2а-11922/11/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 р. Справа № 25575/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року в справі за позовом прокурора міста Червонограда в інтересах держави в особі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді до державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2011 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву прокурора міста Червонограда в інтересах держави в особі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді до державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» про стягнення з державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді пеню в розмірі 1141655,58 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що застосування пені за несвоєчасну сплату страхових внесків передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», а також прийнятою на виконання вимог цього ж Закону Інструкцією про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року за № 36.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року позов задоволено. Постановлено стягнути з державного підприємства «Львіввугілля» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді пеню за несплату страхових внесків сумі 1141655 (один мільйон сто сорок одну тисячу шістсот п'ятдесят пять гривень) 58 копійок.

Зазначену постанову мотивовано тим, що позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача пені в сумі 141655,58 грн. є обґрунтованими та документально підтвердженими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - державним підприємством «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська», подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що чинним станом на дату звернення до суду з даним позовом законодавством не передбачено відповідальності страхувальника за прострочення сплати страхових внесків до Фонду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що з 22 серпня 2011 року по 05 вересня 2011 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді проводило перевірку ВП «Шахта «Великомостівська» за період з 01 січня 2010 року по 01 вересня 2011 року на предмет правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про що складено Акт № 108-11 від 05 вересня 2011 року.

Внаслідок перевірки встановлено, що в період з 01 січня по 31 грудня 2010 року з належних до сплати 12840331,58 грн. Фонду перераховано страхових внесків тільки 4888632,26 грн., тому заборгованість за платником становить 7951699,32 грн., у тому числі 6810043,74 грн. недоїмка, 141655,58 грн. пеня.

Згідно з вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» (в редакції чинній на момент виникнення заборгованості зі сплати страхових внесків, тобто до 01 січня 2011 року), за прострочення сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків із страхувальника стягується пеня згідно із законом.

На реалізацію норм вищезазначеного Закону була розроблена «Інструкція про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», затверджена постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року № 36 та зареєстрована в Мінюсті 01 серпня 2007 року за № 867/14134 (далі Інструкція № 36).

Відповідно до п. 5.1., 5.2 Інструкції № 36, не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк. Пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати до дня сплати недоїмки включно. Пеня на пеню не нараховується.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до вимог п. 11 Прикінцевих та перехідних положень якого виключено частину 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», яка передбачала нарахування пені за прострочення сплати страхового внеску.

Поряд з тим, відповідно до абзацу 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. В абзаці 6 цього ж пункту передбачено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Вищенаведені положення закріпленні також у п. 2.1 Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадів на виробництві та професійних захворювань України від 30 листопада 2010 року за № 31 (далі Інструкція № 31), згідно з якої стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року за № 36.

Заборгованість ВАТ «Львіввугілля» зі сплати страхових внесків виникла до 01 січня 2011 року, а спір щодо правомірності нарахування та стягнення фінансових санкцій, донарахованих на суму недоїмки зі сплати страхових внесків, виник після 01 січня 2011 року. Чинний Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачає обов'язок застосування до правовідносин щодо стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій, для цього закон зберігає за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування повноваження, якими вони були наділені до набрання ним чинності, в тому числі на застосування фінансових санкцій.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» у редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року, тобто на момент виникнення заборгованості відповідача, а також прийнята на виконання його вимог Інструкція № 36 передбачали, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків здійснюється з нарахуванням пені.

Факт наявності недоїмки перед Фондом відповідач визнає, оскільки самостійно про це зазначає у поданій звітності, тому з цього приводу спору не виникає. Втім така недоїмка свідчить про невиконання платником свого обов'язку своєчасно сплачувати страхові внески, що в силу вимог закону є підставою для застосування фінансових санкцій.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року в справі № 2а-11922/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей