Справа № К/9991/18767/12-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2015р. м. Київ К/9991/18767/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Кохан О.С.,

представника позивача Покровської Т.І.,

представника відповідача Мороза О.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Києві Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012 по справі №2а-7558/11/2670 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Київметробуд» до Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Київметробуд» до Спеціалізованої державної податкової інспекції у місті Києві по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено. Скасовано податкове повідомлення рішення від 04.10.2010 №/0 в частині донарахування суми податкового зобов'язання в розмірі 1292813,00грн. та від 16.12.2010 №/1.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у місті Києві Державної податкової служби 06.03.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 13.04.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», статей 7, 9, 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією у місті Києві по роботі з великими платниками податків було проведено невиїзну перевірку Відкритого акціонерного товариства «Київметробуд» в частині формування податкового кредиту з податку на додану вартість за травень-червень 2010 року по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Ленінська кузня» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройсервіс плюс».

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 927870,00гри.

За результатами перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією у місті Києві по роботі з великими платниками податків складено акт від 21.09.2010 №481/42-30/0187432 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.10.2010 №/0, яким позивачу визначено за суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1353236,00грн. в тому числі за основним платежем 927870,00грн. та 425366,00грн. - штрафні (фінансові) санкції.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення від 04.10.2010 №/0 скасовано в частині 114588,00грн. основного платежу та у відповідній частині штрафної санкції (по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройсервіс плюс»), у зв'язку з чим податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.12.2010 №/1, яким позивачу визначено за суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1192813,00грн. в тому числі за основним платежем - 813282,00грн. та 379531,00грн. - штрафні санкції.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, реальність спірних господарських операцій Відкритого акціонерного товариства «Київметробуд» з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Ленінська кузня» підтверджується матеріалами справи, зокрема, наданими позивачем рахунками-фактурами, податковими накладними, видатковими накладними, платіжними дорученнями.

Окрім того, на момент вчинення спірних операцій Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Ленінська кузня» було зареєстроване як юридична особи та мало свідоцтво платників податку на додану вартість.

В той же час, чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх.

А відтак, за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

За таких обставин, слід погодитися з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивач правомірно сформовано податковий кредит за результатами реально вчинених господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Ленінська кузня».

Враховуючи викладене, висновки суду першої та апеляційної інстанцій про безпідставність визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість є правильними.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Києві Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2012 по справі №2а-7558/11/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв