Справа № 2-а/2508/13297/2011
Суддя: Бараненко С. М.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала

іменем України

22 квітня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.

за участю секретаря Москалюк О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання, виданого в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі про оскарження дій та бездіяльності субєкта владних повноважень щодо не нарахування додаткової пенсії та здійснити її виплату, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення їй строку пред'явлення до виконання виконавчого листа про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області вчинити певні дії (адміністративна справа № 2-а/2508/13297/2011р.).

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, заяв та клопотань на час розгляду справи від неї не надходило.

Представник відділу ДВС Козелецького районного управління юстиції в Чернігівській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомляв.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, але попередньо наддав суду заяву про розгляд даної заяви у їх відсутності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 261 КАС України, суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників процесу на підставі наявних в справі доказів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 травня 2012 року позов ОСОБА_1 задоволено та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищень до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати згідно вимог ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком згідно вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 30.06.2011 по 22.07.2011 року включно, за виключенням фактично виплачених сум за вказаний період.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 275 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Звернення судового рішення до примусового виконання здійснюється адміністративним судом шляхом видачі виконавчого листа.

Як вбачається з ч. 4 ст. 257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 04 листопада 2010 року та ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року у виконавчому документі, зокрема, зазаначається строк пред'явлення його до виконання.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року з наступними змінами та доповненнями, виконавчі листи до виконанання могли бути пред'явленими протягом трьох років.

Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 04 листопада 2010 року змінені строки предявлення виконавчих документів до виконання і відповідно до ч. 1 ст. 22 даного закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 4 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» від 04 листопада 2010 року, яким Закон України «Про виконавче провадження» викладено в новій редакції, встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Відповідно до положень ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 03 квітня 2013 року зверталась до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного УЮ у Чернігівській області з виконавчим листом в справі № 2-а/250/13295/2011 щодо зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області вчинити певні дії.

У постанові державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05 квітня 2013 року зазначається, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, виконавчий документ не підписаний уповноваженою особою і не скріплений печаткою, оскільки стягувачем надано ксерокопію виконавчого документа. Також виконавчий документ не відповідає вимогам п. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий документ повинен містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 до 2015 року більше не зверталася до виконавчої служби з виконавчим листом.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, про необхідність відмови в задаволенні заяви про поновлення строку непред'явлення стягувачем виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 257, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: С.М. Бараненко