Справа № 263/13546/14-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/263/25/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок індексації пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок індексації пенсії, просила визнати неправомірними дії відповідача по проведенню індексації її пенсії з 19.06.2014 року з порушенням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, без врахування за базовий місяць квітень 2006 року та індексу споживчих цін за період з травня 2006 року. Зобов'язати відповідача провести перерахунок індексації пенсії з урахуванням фіксованої суми індексації, визначеної, виходячи з базового місяця квітня 2006 року та індексу споживчих цін за період з травня 2006 року, на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, починаючи нарахування та виплату фіксованої суми індексації пенсії з 19.06.2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває на обліку у відповідача з 2001 року та отримує пенсію за віком. Вона не працює з 02.09.2014 року. 19.11.2014 року із відповіді на свій запит вона довідалася про порушення відповідачем порядку проведення індексації її пенсії, оскільки при проведенні індексації відповідач визначав базовий місяць кожного разу, коли підвищувалася мінімальна пенсія. Вважає, що квітень 2006 року мав бути останнім базовим місяцем при проведені індексації її пенсії, оскільки в цьому місяці відбулось останнє збільшення пенсії, яке перевищувало суму індексації пенсії. В обґрунтування цього посилається на власний розрахунок та положення ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п.п. 1-1, 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Відповідач позовні вимоги не визнав повністю та надіслав свої заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що позивачка знаходиться у них на обліку. Відповідно до п. 9 Постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. У випадках працевлаштування, коли відповідно до Порядку індексація пенсії повинна здійснюватися з урахуванням доходу з місця роботи, або отримання страхової виплати, фіксований розмір індексації не зберігається з дня працевлаштування (отримання страхової виплати). Крім того, не належить до індексації, зокрема, пенсії, до яких встановлено щомісячну державну соціальну допомогу, відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265. Станом на 01.04.2015 року розмір пенсії позивачки складав: основна пенсія - 597,77 гривень, доплата за понаднормативний стаж - 137,49 гривень, доплата до прожиткового мінімуму - 351,23 гривень, доплата - 01.05.2012 року по постанові КМУ № 327 від 23.04.2012 року - 73,12 гривень, а загальний розмір пенсії складає 1159,61 гривень. Таким чином, позивачка не має права на індексацію, так як у складі пенсійної виплати має доплату до прожиткового мінімуму, згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя з 2001 року та отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З позовної заяви вбачається, що до 02.09.2014 року позивачка працювала та мала статус працюючого пенсіонера.

Стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зазначає, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Стаття 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», зазначає, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Пенсія працюючих пенсіонерів індексується в розмірі, що з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, в тому числі для працюючих пенсіонерів (далі - Порядок).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Підприємства, установи та організації зобов'язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати органам, які призначають і виплачують пенсію, інформацію про розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексовану її суму та суму індексації. На підставі поданої інформації органи, які призначають і виплачують пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюють перерахунок сум індексації пенсій, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії.

У разі звільнення пенсіонера з роботи власник або уповноважений ним орган подає відповідну довідку органу, який призначає і виплачує пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, для проведення індексації зазначених виплат згідно з цим Порядком.

Отже з аналізу наведених вище норм вбачається, що у випадку, коли пенсіонер є працюючим, індексація його доходів проводиться спочатку за основним місцем роботи в межах сум прожиткового мінімуму для працездатної особи. В першу чергу індексується його сума оплати праці, і лише після цього можливе проведення індексації пенсії на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації. І лише в тому випадку, коли з виданої довідки підприємства, де працював пенсіонер, буде вбачатися, що підвищення доходу позивача не відбулось випереджаючим шляхом за період його роботи по день звільнення, тобто не відбулось змін базового місяця, тільки тоді для проведення індексації всіх доходів пенсіонера можна залишати базовий місяць за останнім підвищенням пенсії випереджаючим шляхом.

Позивачка сама у своєму адміністративному позові зазначає, що вона працювала до 02.09.2014 року та була працюючим пенсіонером, а відтак для забезпечення можливості розрахунку сум індексації її грошових доходів в період до 02.09.2014 року позивачка має надати довідку, видану підприємством, де вона працювала, із зазначенням в ній розміру її оплати праці, проіндексованої її суми і суми індексації.

У будь-якому випадку, без вивчення та перевірки сум індексації заробітної плати в період працевлаштування позивача до 02.09.2014 року неможливим є проведення подальшої індексації пенсії відповідачем, виходячи з базового місяця квітня 2006 року, оскільки першочерговим та визначальним в даному випадку є розрахунки сум індексації заробітної плати працедавцем в запитуваний позивачкою період часу (тобто з квітня 2006 року по 02.09.2014 року) та недопущення їх перевищення, виходячи із граничних меж прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Позивачка натомість не надала доказів про суми та розміри індексації її доходів за основним місцем роботи в період її роботи на підприємстві до 02.09.2014 року, що робить неможливим проведення правильної та законної індексації сум пенсії відповідачем, та порушує визначену Порядком процедуру та черговість проведення індексації сум доходів працюючого пенсіонера.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача щодо обов'язку відповідача після звільнення позивачки з роботи в вересні 2014 року проводити перерахунок індексації пенсії виходячи із базового місяця квітня 2006 року, оскільки визначення правильного базового місяця відповідно до приписів Порядку залежить від розмірів отримуваних позивачем доходів, в тому числі заробітної плати за період працевлаштування позивача, та їх можливого збільшення випереджаючим шляхом. Від з'ясування розмірів виплат працедавцем заробітної плати залежить, чи виплачувалася вона випереджаючим шляхом і який місяць вважати базовим, у тому числі і для індексації пенсійних виплат. Тому повна інформація від працедавця позивачки про розміри виплачуваних доходів за період її роботи та їх збільшення випереджаючим шляхом напряму впливає на правомірність та обґрунтованість визначення тих чи інших базових місяців для подальшого обрахування пенсійних виплат. Адже невірне визначення відповідачем базового місяця, зокрема квітня 2006 року, при виплаті пенсії може таким чином, призвести до надмірного збільшення наростаючим підсумком зайвих індексів інфляції та виплату при цьому подвійних сум компенсацій за інфляційні процеси, одночасно як працедавцем так і Пенсійним фондом, та перевиплату пенсійних коштів.

За відсутності повної і достовірної інформації про розміри та суми заробітної плати позивачки в період її роботи і про виконання працедавцем зобов'язань щодо індексації її доходів неможливо достеменно стверджувати про залишення базового місця квітня 2006 року. У такому випадку базовими для відповідача можуть бути лише наступні місяці після звільнення позивача з роботи.

На думку суду хибним є позиція позивачки, яка фактично зводиться до того, що індексація та визначення базових місяців може проводитися по кожному виду доходу окремо - заробітної плати та пенсії.

Відповідно до пункту 5 Порядку у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

За наведеною нормою можна дійти висновку, що чинне законодавство та існуючий Порядок допускає проведення індексації та визначення при цьому базових місяців лише в єдиному значені, який застосовується для всіх видів доходу позивачки, як для заробітної плати так і для пенсії. Тобто під час можливого збільшення заробітної плати позивачки випереджаючим шляхом, той базовий місяць, який при цьому визначився, є єдиним для подальшої індексації всіх доходів позивачки, в том числі і пенсії, в межах прожиткового мінімуму. Не може відбуватися окремого подвійного (паралельного) нарахування базових місяців по кожному із всіх наявних видів доходу позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України відносно відповідача діє імперативний принцип правого порядку, за яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, вимоги позивачки про порушення її прав відповідачем щодо проведення індексації пенсії без врахування за базовий місяць квітень 2006 року є необґрунтованими та недоведеними і такими, що не відповідають встановленим обставинам справи та існуючому Порядку.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що встановлено ст. 11 КАС України.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Керуючись вказаними принципами, за існуючих обставин справи суд вважає, що відповідачем не були порушені законі права позивачки на індексацію пенсії.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись вказаними положеннями, за існуючих обставин справи суд вважає, що позовні вимоги не підтверджуються наданим доказами та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1-1, 2, 5, 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», ст.ст. 1, 4, 6, 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 2, 6, 11, 17, 52, 71, 99, 100, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок індексації пенсії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Жовтневий районний суд міста Маріуполя до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Г. Шатілова