Справа № 810/536/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року № 810/536/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати протиправним рішення ГУ ДФС у Київській області, викладене у листі від 31.01.2015 № 156/14/10-36-04-08, зобов'язати ГУ ДФС у Київській області зарахувати позивачу до вислуги років період навчання з 01.09.1984 по 26.02.1988 у Білоцерківському технікумі м'ясної і молочної промисловості з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби з коефіцієнтом 0,5, внести зміни до відповідних документів щодо призначення пенсії позивачу, провести перерахунок вислуги років відповідно до внесених змін.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно не зараховано до вислуги років періоду навчання у Білоцерківському технікумі м'ясної і молочної промисловості, оскільки вказаний навчальний заклад відноситься до вищих навчальних закладів.

До судового засідання представники сторін не з'явились.

Позивач звернувся до суду з письмовим клопотанням, яким підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що вказаний начальний заклад до 26.06.1991 відносився не до вищих навчальних закладів, а до середніх спеціальних навчальних закладів, у зв'язку з чим позивачу правомірно відмовлено у зарахуванні до вислуги років періоду навчання з 01.09.1984 по 26.02.1988. Також просить розглядати справу за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Гр. ОСОБА_1 у період з 2003 по 2011 роки перебував на службі в податковій міліції Державної податкової адміністрації в Київській області.

Відповідно до наказу ДПА в Київській області від 20.07.2011 № 327-«о» позивача звільнено у відставку за п.65 пп. «б» (через хворобу).

Згідно даного наказу календарна вислуга років позивача станом на день звільнення становить 22 роки 05 місяців 29 днів.

Позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та з 21.07.2011 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Вважаючи, що при звільненні календарну вислугу років обраховано невірно, а саме - протиправно не зараховано до вислуги років період навчання з 01.09.1984 по 26.02.1988 у Білоцерківському технікумі м'ясної і молочної промисловості з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби з коефіцієнтом 0,5, позивач звернувся до ГУ ДФІ у Київській області з метою проведення такого перерахунку (а.с. 9).

ГУ ДФС у Київській області листом від 31.01.2015 № 156/14/10-36-04-02 (а.с. 10) повідомлено позивача про те, що підстави для проведення перерахунку відсутні, оскільки період навчання у Білоцерківському технікумі м'ясної і молочної промисловості не підлягає до зарахування у вислугу років у зв'язку з тим, що даний заклад не відноситься до вищих навчальних закладів.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ст. 17 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» від 17.07.1992 № 393 до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Отже, до вислуги років при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час навчання вказаних осіб (незалежно від форми навчання) у вищих цивільних навчальних закладах.

Як встановлено судом, гр. ОСОБА_1 навчався у Білоцерківському технікумі м'ясної і молочної промисловості на денному відділенні з 01.09.1984 по 26.02.1988 за спеціальністю «Машини та установки підприємств молочної промисловості».

Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.1974 технікуми (училища) віднесені до середніх спеціальних навчальних закладів, головним завданням яких була підготовка кваліфікованих фахівців із середньою спеціальною освітою, які мають необхідні теоретичні знання і практичні навички за спеціальністю.

Згідно п. 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» від 04.06.1991 № 1144-ХІІ із змінами та доповненнями, внесеними постановою Верховної Ради України від 18.12.1991 № 1992-ХІІ, встановлено, що Закон Української РСР «Про освіту» застосовується до правовідносин в галузі освіти, що виникли після введення в дію Закону.

Відповідно до ст. 34 Закону Української РСР «Про освіту», у редакції від 23.05.1991 в Українській РСР вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Пунктом 1 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» від 04.06.1991 № 1144-ХІІ встановлено, що дія Закону Української РСР «Про освіту» вступає в силу з дня його опублікування, а що стосується нових документів про освіту та нових кваліфікацій і наукових ступенів,- з 1 вересня 1992 року.

Згідно роз'яснення департаменту вищої освіти Міністерства освіти і науки України середня спеціальна освіта, здобута за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, прирівнюється відповідно до чинного законодавства до неповної вищої освіти.

Така ж правова позиція викладена в мотивувальній частині ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.01.2013 у справі № К-33614/10.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає неправомірними висновки відповідача на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 94, 97, 98, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області викладене у листі від 31.01.2015 № 156/14/10-36-04-08.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області зарахувати гр. ОСОБА_1 до вислуги років період навчання з 01.09.1984 по 26.02.1988 у Білоцерківському технікумі м'ясної і молочної промисловості з розрахунку 1 рік навчання за 6 місяців служби з коефіцієнтом 0,5, внести зміни до відповідних документів щодо призначення йому пенсії та провести перерахунок вислуги років відповідно до внесених змін.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.