Справа № 2а-/0370/941/12
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа № 9104/97417/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Макарика В.Я., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Бердянської об'єднаної державної податкової інспекції в якому просило скасувати податкове повідомлення - рішення від 23.02.2012 року № .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що працівником Бердянської ОДПІ у Запорізькій області проведено невиїзну документальну перевірку ТзОВ «Вест Ойл Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині сплати орендної плати за землю за період з 01.01.09 р. по 31.12.11 р. по земельній ділянці площею 0,4950 га, розташованій за адресою: м. Бердянськ, вул. Мелітопольске шосе 108-6. За результатами перевірки складено Акт за № 006/23-108/34524327 від 27.01.2012р. Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Вест Ойл Груп» вимог: ст. 2, ст. 5, ст.14 Закону України «Про плату за землю» та п. 2.286 ст. 286, п. 288.1 та ст. 289 Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Вест Ойл Груп» занижено суму орендної плати за земельну ділянку на загальну суму 139177,54 грн. в т.ч. по періодам: 2009 р. - 44637,50 грн.; 2010р. - 47270,02 грн.; 2011р. - 47270,02 грн. До вказаного висновку працівник податкової дійшов у зв'язку з тим, що за даними Держкомзему у м. Бердянську Запорізької області нормативно-грошова оцінка земельної ділянки (м. Бердянськ, вул. Мелітопольске шосе, 108 б для обслуговування автозаправочного комплексу) з урахуванням коефіцієнтом функціонального використання - 2,5 складає: за 2009 р.-1394915,14 грн.; за 2010р. - 1477187,87 грн.; за 2011 р.- 1477187,87 грн.

За даними перевірки розмір орендної плати, розрахований на підставі даних договору оренди від 24.09.2007р. та даних Держкомзему у м. Бердянську Запорізької області щодо нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, повинен складати: 55796,60 грн. - за 2009 рік; 59087,51 грн. - за 2010 рік; 59087,51 грн. - за 2011 рік.

Разом з тим в оскаржуваній постанові зокрема вказано, що обов'язок по статі орендної плати в розмірі, визначеному на підставі нормативної оцінки земельних ділянок, лежить на орендареві, а тому саме орендар при розрахунку орендної плати повинен щорічно враховувати можливі зміни розміру нормативної оцінки земель і при обрахунку керуватися не лише договором оренди, а й вищевказаними нормативно-правовими актами, які імперативно встановлюють обов'язок сплати орендної плати за землю у розмірі, визначеному з урахуванням нормативної грошової оцінки землі.

Проте апелянт апелянт зазначає, що судом залишено поза увагою, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про плату за землю» власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.13 Закону України «Про плату за землю» (діяв до 01.01.2011р.) підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України (чинний з 01.01.2011р.) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Крім того, згідно статті 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюється у договорі оренди між орендодавцем та орендарем.

Також апелянт зазначає, що між Бердянською міською радою та ТзОВ «Вест Ойл Груп» укладено договір оренди землі від 04.09.2007 р., даним договором зазначено розмір та умови внесення орендної плати (4% від нормативної грошової оцінки землі, яка встановлена в тому ж договорі, як одна з істотних умов). Договір від 04.09.2007 р. був укладений у відповідності до вимог чинного на той час Закону України «Про плату за землю» ч. 1 ст.7 якого гласить, що ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової оцінки..., а також положень ч. 5 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» - річна орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності не може бути меншою трикратного розміру земельного податку. При цьому зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Тому апелянт вважає, що в даному випадку актом органу місцевого самоврядування, на підставі якого укладений Договір, є рішення Бердянської міської ради від 30.08.2007 року № 10, яким зокрема вирішено питання про передачу в оренду ТзОВ «Вест Ойл Груп» відповідної земельної ділянки, тобто даний документ є актом індивідуальної дії, який стосується конкретного суб'єкта та детально вказує на питання, які ним вирішені.

Відповідно до умов договору від 04.09.2007 р. зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, що відповідає положенням ст.654 ЦК України щодо форми внесення змін та розірвання договору.

Тому апелянт вважає, що ТзОВ «Вест Ойл Груп» у відповідності до вимог законодавства на підставі умов договору (відповідно до ст.13 Закону України «Про плату за землю», ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 288 Податкового кодексу України та положень Цивільного кодексу України) нараховує та сплачує орендну плату за земельну ділянку, що розташована за адресою м. Бердянськ, вул. Мелітопольске шосе - 108 б, а твердження перевіряючого та суду першої інстанції щодо необхідності сплачувати орендну плату на підставі даних Держкомзему у м. Бердянськ не відповідає положенням Закону, оскільки такі дані (нормативна грошова оцінка, розмір орендної плати тощо) повинні бути закріплені у відповідному договорі, що є належною підставою для сплати орендної плати, при цьому зміни до договору, щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, сторонами не вносились.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що Бердянською ОДПІ проведена невиїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп», за результатами якої складено акт від 27.01.2012 року № 006/23- 108/34524327. Актом перевірки встановлено, що позивачем всупереч вимог Закону України «Про плату за землю» та Податкового кодексу України занижено розмір орендної плати за земельну ділянку на загальну суму 13177,54 грн., у тому числі за 2009 рік - 44637,50 грн., за 2010 рік - 47270.02 грн., за 2011 рік - 47270.02 грн. Дане порушення допущено товариством у зв'язку з тим, що орендна плата сплачувалась у розмірі 4% нормативної грошової оцінки землі, встановленому договором оренди від 04.09.2007 року, укладеному позивачем з Бердянською міською радою, однак з 2009 року по 2011 рік нормативна грошова оцінка землі збільшувалась, що не було враховано позивачем при обчисленні орендної плати. Відповідачем 23.02.2012 року винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб у сумі 168065,18 грн., у тому числі 139177.54 грн. основного платежу та 28887.64 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Також судом з'ясовано, що 04.09.2007 року між Бердянською міською радою та ТзОВ «Вест Ойл Груп» укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,4950 га, розташованої за адресою: м. Бердянськ Запорізької області по Мелітопольському шосе (в районі перехрестя з вул. Вроцлавська). Пунктом 9 договору передбачено, що розмір щорічної орендної плати складає 4 % від нормативної грошової оцінки. Пунктом 5 Договору оренди встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 227605,98 грн. згідно довідки Бердянського міського управління земельних ресурсів від 02.08.2007 року № 655. Пунктом 13 Договору оренди передбачено перегляд розміру орендної плати у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, а також у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суду першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про плату за землю» (чинного до 01.01.2011 року) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. Згідно ст.ст. 14, 23 цього Закону платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Грошова оцінка земельної ділянки проводиться Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 288, 289 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Також з'ясовано, що за даними управління Держкомзему у м. Бердянськ нормативно-грошова оцінка земельної ділянки у м. Бердянськ по вул. Мелітопольске шосе для обслуговування автозаправочного комплексу з урахуванням коефіцієнту функціонального використання 2, 5 складає: у 2009 р. -1394915,14 грн., у 2010 р. - 1477187,87 грн., у 2011 р. - 1477187,87 грн.

З огляду на викладене, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність донарахування позивачу 139177,54 грн. орендної плати відповідно до договору оренди землі та з урахуванням даних управління Держкомзему у м. Бердянськ щодо нормативно - грошової оцінки землі.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп»- залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2012 року у справі по справі № 2а/0370/941/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.Я. Макарик

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2015 року