Справа № 803/715/15-а
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/715/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

cудді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ковельська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ, позивач, інспекція) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач, підприємець) про стягнення податкового боргу у розмірі 41 837,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку як платник податків у Ковельській ОДПІ та всупереч вимогам податкового законодавства не сплатив узгоджені грошові зобов'язання у розмірі 41 837,87 грн. Інспекцією вживалися заходи досудового погашення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак це не призвело до повного погашення податкового боргу, тому просить суд стягнути вказану суму до місцевого бюджету Ковельського району.

В судове засідання представник податкового органу не з'явився, однак у клопотанні від 20 квітня 2015 року просить суд розглядати справу за його відсутності. Просять суд адміністративний позов задовольнити повністю (а.с.25).

Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника у судове засідання не направив, не повідомив суд про причини неявки, не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, або заперечень проти позову, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду повісткою, яка направлена за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як того вимагає частина четверта статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України. Однак повістка була повернута на адресу суду 17 квітня 2015 року з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.27).

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки суд вжив всіх залежних від нього заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а повістка не вручена поштою з незалежних від суду причин, вважається, що ФОП ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судове засідання.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки в судове засідання сторони не прибули (при цьому, позивач просить суд розглядати справу за відсутності його представника, що є його правом), зазначене не перешкоджає судовому розгляду, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21 червня 2001 року зареєстрований як фізична-особа підприємець Ковельською районною державною адміністрацією Волинської області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.4-5).

Підприємець з жовтня 2012 року є платником єдиного податку, що підтверджується заявою про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.7).

Як слідує з матеріалів справи, податковий борг з єдиного податку у загальному розмірі 41 837,87 грн виник на підставі самостійного нарахованого грошового зобов'язання у податкових деклараціях платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І квартал, півріччя, три квартали та за 2014 рік (а.с.10-17). На вказану суму заборгованості також нарахована пеня у розмірі 1 194,68 грн (а.с.9).

Доказів сплати вищезазначеної заборгованості відповідач суду не надала.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як визначено у підпунктах 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Позивач, суб'єкт владних повноважень, вживав заходів досудового погашення заборгованості шляхом направлення відповідачу податкової вимоги від 08 липня 2014 року №187-25 форми «Ф», однак вказані заходи не призвели до сплати боргу (а.с.18).

Таким чином, узгоджені грошові зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку у розмірі 41 837,87 грн є податковим боргом.

Відповідно до пункту 41.5 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За правилами пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки матеріалами справи підтверджена наявність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 узгодженого податкового боргу у розмірі 41 837,87 грн і на день розгляду справи доказів зворотнього суду не надано, тому суд дійшов висновку, що вимоги Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету села Воля Ковельська Ковельського району Волинської області податковий борг з єдиного податку у розмірі 41 837,87 грн (сорок одна тисяча вісімсот тридцять сім гривень вісімдесят сім копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. І. Смокович