Справа № 826/20188/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 квітня 2015 року 10:00 справа №826/20188/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Амельохіна В.В., Кармазіна О.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомДергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Харківській області
доВідділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України
третя особаПриватне акціонерне товариство "Аванте"
провизнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Харківській області (далі по тексту - позивач, Дергачівська ОДПІ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі по тексту - відповідач), в якому просить: визнати протиправною, передчасною та скасувати постанову державного виконавця від 03 червня 2014 року (виконавче провадження №28296386) про повернення виконавчого документа стягувачеві та поновити виконавче провадження по даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/20188/14, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Аванте" (далі по тексту - третя особа, ПрАТ "Аванте"), закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 09 квітня 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третьої особи до суду не прибули.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідача та третьої особи, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03 червня 2014 року ВП №28296386 при примусовому виконанні виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року №2а-36933/09/2670 про стягнення з ПрАТ "Аванте" на користь державного бюджету заборгованості по сплаті податку на прибуток та штрафних санкцій у сумі 120 332 244,00 грн., постановлено виконавчий документ - виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року №2а-36933/09/2670 повернути стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", та зазначено про можливість повторного пред'явлення виконавчого документа до 03 червня 2015 року.

Така постанова мотивована відсутністю у боржника коштів та майна, на які може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та передчасною, оскільки після ознайомлення з матеріалами справи про банкрутство ПрАТ "Аванте" 10 грудня 2014 року виявилось, що у депозитарній установі ТОВ "Пірс" знаходяться на зберіганні акції боржника на загальну суму 53,5 млн. грн., які не були виявлені та реалізовані державним виконавцем під час проведення виконавчих дій.

Відповідач та третя особа письмових заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті, звертає увагу на наступне.

За визначенням статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Стаття 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з положеннями статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документам про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Витрати органів внутрішніх справ, пов'язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду. Витрати, пов'язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Пункт 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини другої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Таким чином, можливість повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, Закон України "Про виконавче провадження" пов'язує із попереднім вжиттям державним виконавцем заходів по розшуку такого майна та їх безрезультатністю.

Досліджуючи питання вжиття державним виконавцем у межах спірного виконавчого провадження заходів з розшуку майна боржника - ПрАТ "Аванте", колегія суддів зауважує про наступне.

Як передбачено у пункті 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Надані відповідачем копії матеріалів виконавчого провадження ВП 28296386 підтверджують, що за заявою Дергачівської ОДПІ державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року №2а-36933/09/2670 про стягнення з ПрАТ "Аванте" на користь державного бюджету заборгованості по сплаті податку на прибуток та штрафних санкцій у сумі 120 332 244,00 грн., відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 серпня 2011 року.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем вживали наступні заходи: накладався арешт на кошти та майно боржника; направлялись платіжні вимоги до установ банку, які виконані на суму 4 469,83 грн.; направлявся запит до Управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області щодо наявності у боржника зареєстрованих транспортних засобів, за результатами якого повідомлено відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів; доручено державним виконавцям відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області здійснити заходи з примусового характеру відносно боржника - ПрАТ "Аванте", у тому числі перевірити майновий стан за місцезнаходженням боржника; згідно акта державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області від 12 грудня 2013 року при виїзді на місцезнаходження боржника не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення; направлявся запит до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України про надання інформації про реєстрацію цінних паперів, що належать ПрАТ "Аванте", однак відповідь на такий запит відсутня.

Доказів, які б підтверджували здійснення державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України інших заходів з примусового виконання рішення та по розшуку майна боржника, зокрема: відповідних запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики чи до інших органів та доказів їх направлення відповідачем до суду не надано.

Так само матеріали справи не містять доказів, що свідчать про перевірку державним виконавцем інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи ПрАТ "Аванте", а також за даних інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо).

З урахуванням викладеного суд вважає, що державний виконавець дійшов передчасного висновку, приймаючи постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки не вчинив всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій, для належного виконання рішення суду.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження наявний акт державного виконавця про неможливість стягнення від 03 червня 2014 року, яким зафіксовано відсутність у боржника коштів та майна, на які може бути звернено стягнення, зі змісту якого також не вбачається вжиття державним виконавцем усіх можливих заходів з примусового виконання рішення та розшуку майна боржника.

Таким чином, постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03 червня 2014 року ВП №28296386 є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

При цьому, суд не вважає встановленим факт наявності у боржника цінних паперів у депозитарній установі ТОВ "Пірс", а саме акцій на загальну суму 53,5 млн. грн., оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин позивачем не надано, як і не доведено неможливості подання цих доказів самостійно.

Водночас колегія суддів не погоджується із позовним вимогами про поновлення виконавчого провадження, оскільки відповідно до частини першої статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Таким чином, право Дергачівської ОДПІ в частині відновлення виконавчого провадження про стягнення з ПрАТ "Аванте" заборгованості наразі не порушено.

Крім того, суд звертає увагу, що, в силу приписів частини п'ятої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", позивач, як стягувач у виконавчому провадженні не позбавлений права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання до 03 червня 2015 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Дергачівської ОДПІ підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Дергачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Харківській області задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03 червня 2014 року ВП №28296386.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді В.В. Амельохін

О.А. Кармазін