Справа № 803/2111/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 876/10924/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року по справі № 803/2111/14 за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції, начальника Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції Лахтюка Олександра Адамовича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції, начальника Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції Лахтюка Олександра Адамовича, яким просить визнати протиправною відмову відповідача в задоволенні запиту позивача від 18 вересня 2014 року, зобов'язати відповідача задоволити такий запит, визнати протиправною відмову начальника Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції Лахтюка Олександра Адамовича в задоволенні запиту позивача від 18 вересня 2014 року та зобов'язати його задоволити вказаний запит.

Позов мотивує тим, що 18 вересня 2014 року позивач звернулася до Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції із запитом про надання публічної інформації, у якому просила надати: копії документів, які посвідчують речові права на земельну ділянку ОСОБА_4; копії документів, які посвідчують право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб та право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) ОСОБА_4; копії документів, які посвідчують реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва за ОСОБА_4; копії документів, які посвідчують реєстрацію об'єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації за ОСОБА_4; копії документів, які посвідчують реєстрацію речових прав у разі поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна та об'єднання об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_4; копії документів, які підтверджують проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ОСОБА_4

Вказаний запит про надання публічної інформації було належним чином оформлено згідно із приписами статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проте, відповіддю від 25.09.2014 року у наданні публічної інформації було відмовлено з формальних підстав. На думку позивача, відмова Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції в задоволенні запиту на публічну інформацію є протиправною, відповідач як розпорядник інформації зобов'язаний був надати достовірну, точну та повну інформацію на запит та не мав права відмовляти у доступі до публічної інформації, оскільки інформація, щодо якої йшлося в запиті, не має ознак інформації з обмеженим доступом.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що інформація, яку бажає отримати позивач є публічною інформацією, а відтак у відповідача відсутні підстави для відмови в наданні такої інформації. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 обмежував доступ до інформації, яку запитував позивач.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в їх відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга належить до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів.

Згідно з матеріалами справи 18 вересня 2014 року позивач звернулася до Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції із запитом про надання публічної інформації, у якому просила надати: копії документів, які посвідчують речові права на земельну ділянку ОСОБА_4; копії документів, які посвідчують право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб та право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) ОСОБА_4; копії документів, які посвідчують реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва за ОСОБА_4; копії документів, які посвідчують реєстрацію об'єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації за ОСОБА_4; копії документів, які посвідчують реєстрацію речових прав у разі поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна та об'єднання об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_4; копії документів, які підтверджують проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ОСОБА_4

Листом Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції від 25 вересня 2014 року № 02-01.11/161 у задоволенні запиту було відмовлено з одночасним роз'ясненням порядку отримання інформації з Державного реєстру прав та їх обтяжень.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з положень Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Так статтею 1 цього Закону передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 6 цього Закону інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Згідно із частинами 1, 2 статті 7 цього Закону конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом частини першої статті 22 вказаного Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до статті 251 доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції зазначає, що позивач фактично звернулася із запитом про надання інформації про речові права на нерухоме майно та їх обтяження щодо об'єктів, які зареєстровані за ОСОБА_4, при цьому, не надала доказів того, що вона є уповноваженою особою ОСОБА_4 на отримання такої інформації, та не надала документів, які підтверджують її право без згоди власника на отримання такої інформації. Надання такої інформації третім особам є розкриттям персональних даних особи.

Погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів також вважає за необхідне вказати на наявність інших, крім цих, підстав для відмови в наданні такої інформації позивачу.

Так відповідно до пункту 13 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі подання заяви про надання інформації з Державного реєстру прав у формі витягу заявник разом із заявою подає органові державної реєстрації прав документ про внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

З аналізу матеріалів справи та відповіді Реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції від 25 вересня 2014 року зрозуміло, що підставою для відмови в наданні запитуваної інформації крім іншого також стало неподання позивачем документа про внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що оскаржена відмова була прийнята з порушенням чинного законодавства, а відповідачем надано докази того, що позивачем не виконано усіх необхідних умов для отримання запитуваної інформації, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильне по суті, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права. Відтак таке необхідно змінити в частині мотивів. Доводи апеляційної скарги складають підстави для зміни судового рішення.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 201, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року по справі № 803/2111/14 змінити в частині мотивів задоволення позову.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.