Справа № 235/1829/14-а
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Коваленко В.О.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року справа №235/1829/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Білак С.В, Сіваченка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2014 р. у справі № 235/1829/14-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо не включення додаткових видів оплати праці («інші виплати») під час обчислення розміру пенсії та відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на державне пенсійне страхування; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з моменту її призначення з урахуванням при розрахунку розміру пенсії фактично отриманих сум заробітної плати з включенням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких справлялися внески на державне пенсійне страхування.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2014 року позовну заяву задоволено частково, визнано неправомірним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 13 березня 2013 року про відмову у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_4, у включенні матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за період з 01 травня 2006 року по 30 квітня 2008 року у заробітну плату, визначену для призначення пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області здійснити перерахунок пенсії та виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_4 з 01 березня 2014 року, з урахуванням отриманих позивачем сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексацію заробітної плати за період з 01 травня 2006 року по 30 квітня 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входять основна, додаткова заробітні плати та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, але таке поняття як матеріальна допомога в зазначеній статті відсутнє, тому вона не може бути віднесена до складу (структури) заробітної плати.

Стосовно індексації апелянт зауважує, що відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація виплачується для забезпечення купівельної спроможності працівника, а не за виконану ним роботу. Отже індексація не може бути віднесена до складових частин заробітної плати та не повинна враховуватися при обчисленні пенсії.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 183-2 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивача ОСОБА_4 з 31 липня 2008 року було взято на облік в Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області та призначено пенсію державного службовця з розрахунку 80% від заробітку на підставі протоколу № 595. На момент призначення пенсії державного службовця в розрахунок не увійшли всі складові заробітної плати з яких сплачувалися страхові внески, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду.

В січні 2014 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі. Відповідно до відповіді УПФУ від 06.01.2014 року було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії позивачці згідно ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

З відповіддю УПФУ від 06.01.2014 року позивачка не погодилась, внаслідок чого була змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Отже спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати.

Судова колегія зазначає, що посилання апелянта щодо застосування вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» під час визначення матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати як складових заробітної плати, які повинні враховуватися при обчисленні пенсії, є необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до рішення Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", Закону України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", статті 41 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в 2014 році позивач звернулась до відповідача не за новим перерахунком розміру його пенсії в розумінні ст. 37-1 Закону України № 3723, а за відновленням своїх прав, порушених при призначені їй пенсії, під час якого при обрахунку їй заробітної плати для призначення пенсії були враховані не всі складові заробітної плати.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2014 р. у справі № 235/1829/14-а - залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2014 р. у справі № 235/1829/14-а - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів М.Г. Сухарьок

С.В. Білак

І.В. Сіваченко