Справа № 814/2443/13-а
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2015 р. м. Київ К/800/9712/14

Вищий адміністративний суд України у складі: головуючого судді Бухтіярової І.О., суддів Вербицької О.В., Приходько І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бовкуна В.В.,

представника позивача Мезінова О.Г.,

представника відповідача Піддубняка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Миколаївської митниці Міндоходів України

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2013 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року

у справі № 814/2443/13-а

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (далі - позивач, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод»)

до Миколаївської митниці Міндоходів України (далі - відповідач, Миколаївська митниця)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» звернулось у травні 2013 року до суду з позовом до Миколаївської митниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.05.2013 року № 27 щодо визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 350 066,70 гривень.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року, позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач у своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Прокуратура Миколаївської області заяву про приєднання до касаційної скарги відповідача або заперечень на касаційну скаргу не надала.

Відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну первинного відповідача Миколаївської митниці Державної митної служби України на належного відповідача Миколаївську митницю Міндоходів України.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому засіданні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно контрактів поставки від 13.04.2011 року, від 20.04.2011 року та від 05.09.2011 року, укладених позивачем з компанією «Alumina Trade LLP» (м. Лондон, Великобританія) на адресу підприємства позивача було поставлено від нерезидента України товар «Сода каустична рідка» в обсягах 5149712 кг, 5013291 кг та 5008595 кг відповідно.

Митне оформлення зазначеного товару було здійснено відповідачем на підставі вантажних митних декларацій від 19.04.2011 року № 504010000/2011/000726, від 28.04.2011 року № 504010000/2011/000788 та від 22.09.2011 року № 504010000/2011/001908, а також декларацій митної вартості (за ідентичними номерами та датою), в яких вказана митна вартість становила 7 426 719,66 гривень, 7 210 278,65 гривень та 5 705 188,25 гривень відповідно.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач разом із ДМВ подав усі документи, передбачені пунктом 7 «Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 20.12.2006 року № 1766, чинною на час прийняття митних декларацій.

Позивачем були надані зовнішньоекономічний контракт та додатки до нього, рахунок-фактуру (інвойс) та інші документи.

Подання всіх необхідних документів та відомостей позивачем при митному оформленні товарів підтверджується випуском товарів для вільного обігу на митній території України.

Відповідачем в період з 04 по 22 квітня 2013 року була проведена документальна невиїзна перевірка правильності визначення митної вартості товару «Cода каустична рідка», ввезеного на митну територію України підприємством позивача у митному режимі «імпорт» за зазначеними вище митними деклараціями.

Необхідність проведення перевірки була визначена на підставі отриманої інформації, викладеної в листі Міністерства митної справи та торгівлі Республіки Туреччина від 21.11.2012 року № В.21.0.ABD.0.01.01.00/724.01.03.UA/9736-6211/8132-10720, який надійшов до відповідача 02.01.2013 року листом Департаменту боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Державної митної служби України від 26.12.2012 року № 20/1-21/014291.

За наслідками перевірки було складено акт від 29.04.2013 року № Н/0016/3/504000000/, в якому зазначено про порушення позивачем ст. ст. 81, 88, ч. 1 ст. 264 Митного кодексу України (далі - МК України), що призвело до заниження ним митної вартості товару та відповідно заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 1 163 772,83 гривні.

На підставі зазначеного акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.05.2013 року № 27, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1 163 772,83 гривні та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 186 293,87 гривні.

В акті перевірки зазначено, що позивач при декларуванні товарів неправильно використав основний метод визначення митної вартості товарів, передбачений ст. 267 МК України (за ціною контракту). На думку відповідача цей метод не може бути застосований до вказаних вище операцій з поставки товарів, оскільки позивач та компанія «Alumina Trade LLP» є пов'язаними особами.

Також, в акті зазначено, що митна вартість товарів була визначена на підставі документів, що стосуються відносин між двома юридичними особами - компанією «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.» (Туреччина) та компанією «RTI Limited» (Джерсі), а саме інвойсів, експортними деклараціями та коносаментами. Відповідач вважає, що компанія «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.» (Туреччина) направило на адресу позивача (Дніпро-Бузький морський порт) товар «Cода каустична рідка», оскільки між зазначеними компаніями існували господарські відносини за контрактами поставки 13.04.2011 року, від 20.04.2011 року та 05.09.2011 року.

Відповідно до листа Міністерства митної справи та торгівлі Республіки Туреччина від 21.11.2012 року, компетентними органами Туреччини не встановлено жодної інформації щодо контрактів від 20.04.2011 року, 13.04.2011 року та 05.09.2011 року, оскільки фірма «Petkim Petrokimya Holding A.S.» не є в них стороною.

Саме за зазначеними контрактами поставки був імпортований товар «Cода каустична рідка» в Україну, що підтверджується копіями контрактів з поставки соди у яких сторонами поставки є позивач та компанія «Alumina Trade LLP».

Відповідно до листа Міністерства митної справи та торгівлі Республіки Туреччина, між компаніями «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.» та «Alumina Trade LLP» не було укладено жодного контракту на поставку 15171598 кг каустичної соди, а компанія «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.» не надавала жодних рахунків для оплати компанією «Alumina Trade LLP».

Відповідно до зазначеного листа, експортні операції за контрактами купівлі-продажу каустичної соди між компаніями «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.» (Туреччина) та «RTI Limited» (Джерсі) були оплачені останньою, а не будь-якими третіми особами.

Суд першої інстанції, рішення якого залишено без змін судом апеляційної інстанції, вирішуючи справу, виходив з того, що висновки відповідача про те, що позивач і компанія «Alumina Trade LLP» є взаємопов'язаними особами є необґрунтованими. Крім того, наявність господарських відносин між позивачем та компанією «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.» повністю спростовуються матеріалами справи і, тому, на думку суду першої інстанції, позивач обґрунтовано застосував основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору).

Колегія суддів касаційної інстанції вважає такі висновки судів передчасними та такими, що винесені з неповним з'ясуванням всіх обставин справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статі 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Матеріали справи свідчать, що в ході господарської діяльності позивачем були укладені контракти від 13.04.2011 року, від 20.04.2011 року та від 05.09.2011 року з компанією «Alumina Trade LLP» (м. Лондон, Великобританія) на поставку товару «сода каустична рідка» в обсягах 5149712 кг, 5013291 кг та 5008595 кг відповідно.

Під час митного оформлення позивачем були надані рахунки-фактури (інвойси), вантажні митні декларації, декларації митної вартості, зовнішньоекономічний контракт.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу Миколаївської митниці надійшов лист Департаменту боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Державної митної служби України, яким направлено відповідь митної служби Республіки Туреччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України товару «сода каустична рідка» на адресу ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» з належним чином завіреними копіями документів, що подавались до митних органів Республіки Туреччина при експорті вищевказаного товару. В ході дослідження отриманих документів було встановлено, що у документах вартість товару «сода каустична рідка», відправленого фірмою «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.», Туреччина, на адресу ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», Україна, складає 470 дол.США/т., яка є значно вищою за ціну, зазначену у документах, поданих ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» до митного оформлення, яка становить 370 дол.США/т. Миколаївська митниця вважає, що взаємозв'язок фірми «Alumina Trade LLP» та ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» вплинув на ціну товару, тому метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) в даному випадку не може бути застосований.

Позивач зазначає, що у нього не було ніяких господарських відносин з виробником та відправником товару, який надав інформацію митному органу.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі, щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Так, суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір по даній справі, обмежились наявністю документів, отриманих від Міністерства митної справи та торгівлі Республіки Туреччина на запит Державної митної служби України, та не встановили реальності здійснення експортних операцій, наявності реєстрації контрагента - нерезидента на момент укладання контрактів та їх виконання.

Судами першої та апеляційної інстанцій зазначено, що матеріали справи не підтверджують факт пов'язаності продавця та покупця.

У поданій касаційній скарзі Миколаївською митницею вказується, що покупець (ТОВ «Миколаївський глиноземний завод»), продавець (фірма «Alumina Trade LLP») та експортер-нерезидент (фірма «Rusal Trading International Limited» (RTI Limited)) є взаємопов'язаними особами в розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, з наступних причин:

фірма «RTI Limited» є офіційним трейдером Об'єднаної Компанії «РУСАЛ», крім того «РУСАЛ» володіє 100% акцій «RTI Limited», ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» також належить до структури Об'єднаної Компанії «РУСАЛ»;

ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та «Alumina Trade LLP» юридично визнані партнерами по бізнесу (співпрацюють більше 3 років як за давальницькими схемами, так і за договорами купівлі-продажу);

посадова особа фірми «Alumina Trade LLP» М.Almeida одночасно займає одну з керівних посад у фірмі «RTI Limited».

Крім того відповідач у касаційній скарзі вказує на те, що коносаменти, згідно з якими товар був відправлений від виробника товарів на адресу ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», були складені раніше, ніж інвойси від фірми «Alumina Trade LLP» на адресу ТОВ «Миколаївський глиноземний завод».

Проте, вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанції не надали оцінки вказаним обставинам, не дослідили питання взаємопов'язаності фірми «Alumina Trade LLP» та ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та як це вплинуло на ціну товару.

Дослідження даних обставин необхідне для правильного застосування норм матеріального права і, відповідно, прийняття обґрунтованого та законного рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги вищезазначене та прийняти законне і обґрунтоване рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права, надати належну правову оцінку обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220-231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Миколаївської митниці Міндоходів України - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року у справі № 814/2443/13-а - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.О. Бухтіярова

Судді: О.В. Вербицька

І.В. Приходько