Справа № 489/8774/14-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 489/8774/14-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Кокорєв В.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н. В.,

при секретарі - Курмановій І.І.,

за участі: заявник - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3 (довіреність від 02.03.2015 р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання неправомірною бездіяльність щодо невиконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник, або ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі - відповідач, або УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва) про: визнання протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню з 01 червня 2010 року приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав на своєчасне нарахування та отримання в належних розмірах пенсії по інвалідності та додаткової пенсії; зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.06.2010 року пенсії по інвалідності з розрахунку 8 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, та виплачувати їх з урахуванням фактично сплачених сум пенсій; зобов'язання відповідача здійснювати перерахунок пенсії щоразу при зміні прожиткового мінімуму з дня встановлення нового розміру та сплачувати відповідну суму.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в частині невиконання з 01.06.2010 року приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії відповідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.06.2010 року пенсії по інвалідності з розрахунку 8 мінімальних пенсії за віком, встановленої п. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до п. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 та виплачувати з урахуванням фактично сплачених сум пенсій.

Вказане рішення роз'яснено ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2011 року наступним чином: кінцевим терміном нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії визначено припинення дії ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або виникнення підстав для припинення виплати пенсії.

Постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2010 року та ухвала від 26 липня 2011 року набрали законної сили.

27 листопада 2014 року ОСОБА_2, в порядку ст. 267 КАС України, звернувся до суду з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року, зобов'язання відповідача нарахувати та виплати пенсію за листопад 2014 року відповідно до рішення суду, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подати звіт про виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року по справі № 2-3965/2010 за листопад 2014 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2015 року вказана заява задоволена. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо невиконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_2 пенсії за листопад 2014 року неправомірною. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію за листопад 2014 року відповідно до рішення суду. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва подати до суду звіт про виконання цієї постанови у строк до 10 квітня 2015 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про залишення адміністративного позову без задоволення, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом норм матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги поданої апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити.

Заявник в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив залишити останню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Згідно вимог ч. 10 ст. 267 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною 2 статті 162 цього Кодексу.

Підставою подання заяви про визнання неправомірною бездіяльності УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва є невиконання відповідачем обов'язку встановленого для нього судовим рішенням від 05.07.2010 року по справі № 2-3965/2010 в частині щодо виплати ОСОБА_2 у листопаді 2014 року пенсії у визначеному цим рішенням розмірі і термін.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи вимоги поданої позивачем в порядку ст. 267 КАС України заяви, суд першої інстанції виходив з того, що не виплата позивачу пенсії в листопаді 2014 року у розмірі визначеному постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2010 року та ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправною.

Колегія не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу виплати позивачу пенсії у розмірі, встановленому постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2010 року та ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в листопаді 2014 року.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, вказаним судовим рішенням, зокрема, зобов'язано УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю Чорнобильською катастрофою у розмірах встановленими ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 28 грудня 2007 року), з якої виходив суд першої інстанції приймаючи зазначене рішення, особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Також, частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у вказаній редакції), на яку послався суд при розгляді вказаної справи, було встановлено, що розмір пенсії для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в усіх випадках не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VIІ (набрав чинності 03.08.2014 року) «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», доповнено Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67 та встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто, в тому числі, і норми та положення ст.ст. 50, 54 зазначеного Закону, з яких виходив суд при прийнятті постанови від 05.07.2010 року по справі № 3965/2010, невиконання якої у листопаді 2014 року є предметом розгляду даної справи, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлений постановою Кабінетом Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року № 112).

Так, за приписами п. 11 вказаної Постанови мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС становить, зокрема, II групи інвалідності - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно вимог п. 13 цієї ж Постанова щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам II групи - 379,6 грн.; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: інвалідам II групи - 227,76 грн.

Зазначений Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (із змінами внесеними Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VIІ) є чинним та неконституційним не визнався.

Більш того, рішенням Конституційного Суду України № 1-42/2011 від 26.12.2011 року пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 року № 2857-VI, яким, як і Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», встановлено механізм реалізації положень, зокрема, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Тобто, з наведеного вбачається, що станом на листопад 2014 року механізм нарахування пенсії заявнику, встановлений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 28.12.2007 року), відповідно до норм якого постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року по справі № 3965/2010 було зобов'язано УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва здійснювати перерахунок та виплату пенсії останньому, був змінений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (в редакції Закону України від 31.07.2014 року № 1622-VIІ).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується заявником, перерахунок та виплату останньому пенсії згідно постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року по справі № 3965/2010 до набрання чинності вказаних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (в редакції Закону України від 31.07.2014 року № 1622-VIІ) (до 03.08.2014 року) здійснено.

Зміна ж механізму нарахування пенсії заявнику у листопаді 2014 року була здійснена УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва саме у зв'язку з набранням чинності Закону України від 31.07.2014 року № 1622-VIІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.07.2011 року, якою роз'яснено постанову від 05.07.2010 року по справі № 3965/2010 та вказано, що кінцевим терміном нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії визначено припинення дії ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або виникнення підстав для припинення виплати пенсії.

Тобто, вказані дії відповідача не є наслідком невиконання чи неналежного виконання рішення суду, а обумовлені саме законодавчими змінами щодо порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та здійснені, в тому числі, з урахуванням вимог рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.07.2011 року по справі № 3965/2010, а саме ухвали, якою роз'яснено постанову від 05.07.2010 року по справі № 3965/2010.

Колегія суддів наголошує, що Європейський суд з прав людини вже неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах «Аррас та інші проти Італії», «Сухобоков проти Росії»).

Крім того, у рішенні від 03.06.2014 року у справі «Валентина Ніканорівна Великода проти України» щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19 січня 2010 року щодо нарахування та виплати заявниці пенсії у розмірі, встановленим статями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після внесення у 2011 році змін до законодавства, Європейський суд з прав людини констатував, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов'язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 01 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав.

Також, правова позиція щодо можливості зміни порядку та строків нарахування пенсій за умов іншого законодавчого регулювання узгоджується з висновками Верховного суду України, викладеними, зокрема, у рішенні № 21-293а13 від 05.11.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зміна механізму нарахування пенсії заявнику у листопаді 2014 року була здійснена УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва саме у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (в редакції Закону України від 31.07.2014 року № 1622-VIІ) та така зміна механізму нарахування пенсії заявнику не є наслідком невиконання чи неналежного виконання рішення суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача та визнання неправомірною бездіяльності УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва щодо невиконання постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року по справі № 3965/2010 в листопаді 2014 року.

Посилання заявника на рішення судів у інших справах колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки такі рішення були прийняті за інші періоди нарахування та виплати пенсії останньому, проте, в даному випадку предметом розгляду є бездіяльність УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва щодо виконання постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року по справі № 3965/2010 саме за листопад 2014 року з моменту коли змінене законодавство щодо механізму обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (із змінами внесеними Законом України від 31.07.2014 року № 1622-VIІ), були застосовані до пенсії заявника.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до її неправильного вирішення по суті, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні поданої заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2015 року - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року, зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання неправомірною бездіяльності щодо невиконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2010 року, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/