Справа № 819/982/14-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Київ К/800/56887/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Олексієнко М.М. , Пасічник С.С. , розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Бережанської районної ради Тернопільської області про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Бережанської районної ради Тернопільської області з вимогами про скасування рішень Бережанської районної ради від 25.02.2014р. №278 "Звіт голови районної ради за рік" та від 25.02.2014р. №279 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови районної ради", поновлення на роботі на посаді голови Беражанської районної ради та стягнення заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.08.2014р. позов задоволено. Скасовано рішення Бережанської районної ради від 25.02.2014р. "Звіт голови районної ради про свою діяльність за рік" №278, від 25.02.2014р. "Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови районної ради" №279. Поновлено позивача на посаді голови Бережанської районної ради. Зобов'язано Бережанську району раду нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в період з 25.02.2014р. по 25.03.2014р.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014р. постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на порушення норм матеріального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 рішенням Бережанської районної ради № 3 від 12.11.2010р. обраний головою Бережанської районної ради.

Рішенням Бережанської районної ради № 34 від 29.12.2010р. затверджено Регламент Бережанської районної ради.

24.02.2014р. Бережанській районній раді надійшла пропозиція від 18 депутатів районної ради щодо скликання на 25.02.2014р. сесії районної ради, на розгляд якої запропоновано винести ряд питань:

1. Про суспільно - політичну ситуацію та заходи щодо збереження конституційного правопорядку і діяльності органів влади у Бережанському районі.

2. Про передачу матеріальних цінностей.

3. Звіт голови районної ради про свою діяльність за рік.

Оскільки пропозиція про скликання сесії надійшла від 18 депутатів, що становить більш ніж 1/3 частину від загального складу (52 депутати), сесія була скликана.

Позивачем як головою Бережанської районної ради у відповідності до вимог ч. 7 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" видано розпорядження № 17 від 24.02.2014р. "Про скликання 24 сесії районної ради" 25.02.2014р. о 10 - 00 год.

Відповідно до протоколу 24 сесії шостого скликання Бережанської районної ради від 25.02.2014р. з 52 депутатів районної ради на сесії були присутні 46 депутатів.

За пропозицією депутата Старко І.П. до запропонованого порядку денного сесії внесено зміни та внесено питання "Про недовіру голові Бережанської районної ради".

Після звіту голови Бережанської районної ради ОСОБА_2 прийнято рішення № 278 від 25.02.2014р., яким згаданий звіт прийнято до уваги та визнано роботу голови за звітний період незадовільною.

Після прийняття вказаного рішення депутати внесли зміни у питання порядку денного сесії, змінили редакцію питання порядку деного з "Про недовіру голові Бережанської районної ради" на "Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови районної ради".

Рішенням Бережанської районної ради від 25.02.2014Р. №279 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови районної ради" позивача було звільнено із займаної посади.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті рішення про звільнення позивача порушено встановлений Регламентом Бережанської районної ради порядок, крім того судом встановлено факт тиску на депутатів та на позивача з боку сторонніх осіб, які були присутні на сесії, з метою примусити позивача звільнитись з посади голови Бережанської районної ради.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач приймаючи рішення від 25.02.2014р. № 278 "Звіт голови районної ради за свою діяльність за рік" та від 25.02.2014р. № 279 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови районної ради" діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Колегія суддів погодитись з таким висновком суду апеляційної інстанції не може з наступних підстав.

За змістом ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у своїй діяльності голова ради є підзвітним раді та може бути звільнений з посади радою, якщо за його звільнення проголосувало не менш як дві третини депутатів від загального складу ради шляхом таємного голосування. Питання про звільнення голови ради може бути внесено на розгляд ради на вимогу не менш як третини депутатів від загального складу ради.

Як встановлено судами, 25.02.2014р. на сесії Бережанської районної ради питання щодо звільнення позивача з посади голови Бережанської районної ради ставилось на голосування двічі.

Зокрема, при проведенні процедури таємного голосування з вказаного питання рішення прийнято не було, оскільки не набрало необхідної кількості голосів.

Після цього вказане питання про звільнення позивача з посади голови Бережанської районної ради повторно поставилось на голосування, що суперечить вимогам Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Регламенту Бережанської районної ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Пунктом 50 Регламенту Бережанської районної ради визначено, що при голосуванні з одного питання кожен депутат районної ради має один голос і подає його за пропозицію, проти неї або утримується при голосуванні.

При цьому зі змісту Регламенту Бережанської районної ради вбачається, що перелік підстав для проведення повторного голосування є вичерпним, зокрема п. 58 Регламенту передбачає, що при виявленні помилок у порядку і техніці проведення голосування за рішення районної ради проводиться повторне голосування.

Як встановив суд першої інстанції, підстав передбачених п. 58 регламенту для проведення повторного голосування не було.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на сесії Бережанської районної ради 25.02.2014р., крім депутатів були присутні інші особи. Після першого голосування за звільнення позивача рішення не було прийнято за браком встановленої законом кількості голосів, оскільки за звільнення позивача проголосувало лише 34 депутати при необхідності не менш як дві третини депутатів від загального складу ради шляхом таємного голосування. Не погодившись із вказаним результатом голосування присутні на сесії люди оголосили про блокування трибуни районної ради до позитивного вирішення питання про звільнення позивача і після цього відбулось повторне голосування з даного питання.

Враховуючи встановлені судом факти тиску на депутатів і позивача під час проведення сесії та те, що при прийнятті рішення відповідачем порушено встановлений Регламентом Бережанської районної ради порядок, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення про звільнення позивача.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що при первинному голосуванні за звільнення позивача допущено помилку, оскільки у голосуванні не брали участь 9 депутатів, що вийшли із залу засідання, не ґрунтується на вимогах Регламенту Бережанської районної ради та законі.

Пунктом 56 вказаного Регламенту передбачено, що депутат районної ради зобов'язаний особисто здійснювати своє право на голосування. Депутат, який був відсутнім під час голосування не має права подати свій голос пізніше.

Як вже зазначалось, при голосуванні з одного питання кожен депутат районної ради має один голос і подає його за пропозицією, проти неї або утримується при голосуванні (п. 50 Регламенту Бережанської районної ради).

Отже, Регламент Бережанської районної ради не мітить застереження щодо помилки при голосуванні у випадку відсутності в залі депутата районної ради.

Вказані вище обставини не можуть вважатися помилкою у порядку та техніці проведення голосування, як це встановлено в п. 58 Регламенту, тому не можуть бути і підставою для проведення повторного голосування з одного й того ж питання.

Крім того, визнаючи правомірним рішення від 25.02.2014р. № 278 "Звіт голови районної ради за свою діяльність за рік", суд апеляційної інстанції не дав належної правової оцінки доводам позивача про те, що у протоколі сесії, так в рішенні районної ради №278 не наведено жодних мотивів, зокрема, не вказано, в чому саме проявилося невиконання чи неналежне виконання позивачем як головою районної ради службових обов'язків, що могло би бути підставою для визнання роботи голови районної ради незадовільною. Вказані доводи судом апеляційної інстанції не спростовані.

На підставі викладеного слід вважати, що суд першої інстанцій повно і всебічно встановив обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому були відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції і залишає у силі рішення суду першої інстанції, ухвалене відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014р. скасувати, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.08.2014р. залишити у силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач Кочан В.М.

судді Олексієнко М.М.

Пасічник С.С.