Справа № 807/700/14
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 р. Справа № 876/7164/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.,

за участі представника позивача: Левицького А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі № 807/700/14 за позовом Державного підприємства «Рахівське лісове дослідне господарство» до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Рахівське лісове дослідне господарство» звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № від 25.02.2014 року та № від 26.02.2014 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі № 807/700/14 позовні вимоги Державного підприємства «Рахівське лісове дослідне господарство» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 25.02.2014року № , яким державному підприємству "Рахівське лісове дослідне господарство" визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 179611,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 22603,00 грн., податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 26.02.2014року № , яким державному підприємству "Рахівське лісове дослідне господарство" визначено податкове зобов'язання із частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) в сумі 82707,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 11364,00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ДПІ у Рахівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав з посиланням на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального права та неповне з'ясування всіх обставин справи просить скасувати оскаржувану постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ДП «Рахівське лісове дослідне господарство» відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт (відповідач), будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Державною податковою інспекцією у Рахівському районі ГУ Міндоходів у Закарпатській області в період з 06.02.2014 року по 18.02.2014 року проведено позапланову виїзну перевірку державного підприємства "Рахівське лісове дослідне господарство" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2012року.

В ході перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем пп.5.2.10 п.5.2 ст. 5, п.п.8.7.1 п.8.7 ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та пп.138.8 п.138 ст. 138, пп.139.1.5 п.139.1 ст. 139, п.144.1 ст. 144, п.145.1 ст. 145, п.146.12 ст. 146 Податкового кодексу України, а саме, за період з 01.07.2010 по 31.12.2012 виявлено завищення витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, внаслідок чого донараховано позивачу податок на прибуток на загальну суму 277519,00 грн., а також донараховано частину чистого прибутку в сумі 82707,00 грн., про що складено акт від 18.02.2014 № 10/07-11-22/22114610.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 25.02.2014року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 179611,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 22603,00 грн. Також на підставі акту перевірки відповідачем 26.02.2014 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу визначено податкове зобов'язання із частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) в сумі 82707,00 та застосовано штрафну санкцію у розмірі 11364,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для донарахування визначених сум у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях стало неправильне, на думку податкового органу, відображення позивачем витрат по заготівлі насіння, закладки розсадників, висадки лісових культур та догляду за молодими насадженнями до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг). У акті перевірки міститься висновок відповідача, що лісові насадження є довгостроковими сільськогосподарськими біологічними активами, а тому є основними засобами, а перераховані та пов'язані із їх вирощуванням витрати підлягають амортизації.

Як вбачається з установчих документів ДП "Рахівське ДЛГ", останнє є постійним лісокористувачем, якому для ведення лісового господарства надано у постійне користування лісові угіддя. ДП "Рахівське ДЛГ" здійснює діяльність в галузі лісового господарства (КВЕД 02.1-02.4 розд. 02 "Лісове господарство та лісозаготівлі").

Судом встановлено, що під час обревізованого податковою перевіркою періоду ДП "Рахівське ДЛГ" при формуванні показників бухгалтерського обліку використовувало вимоги наказу Міністерства лісового господарства від 17.07.1996 № 72 "По затвердження Інструкції по плануванню, обліку і калькулюванню собівартості продукції (робіт, послуг) на підприємствах лісового господарства України" (далі - Інструкція). Також, ДП "Рахівське ДЛГ" застосовувало вимоги Методичних рекомендацій з формування собівартості продукції (робіт, послуг) на підприємствах лісового господарства України, затверджені наказом Державного комітету лісового господарства України від 08.11.2002 (надалі - Методичні рекомендації).

Згідно п.10 Інструкції та п.10 Методичних рекомендацій, штучне лісовідновлення, до якого відносяться роботи із садіння та догляду за лісом, доповнення лісових культур, обробіток ґрунту під лісові культури, створення і вирощування плантацій та інші витрати з лісовідновлення, відносяться до основного виробництва підприємств лісового господарства України. Згідно з ч. 11 Інструкції усі витрати, понесені підприємством на виробництво вказаної продукції, включаються до собівартості окремих видів продукції, об'єктів робіт, послуг чи окремих виробів, виготовлених індивідуальними замовленнями.

Створення лісових культур - це довготривалий технологічний процес, який у своєму часі, залежно від лісової породи становить від 5 до 7 років. При цьому доходу від даного виду діяльності підприємства не мають, а несуть тільки витрати.

Пунктом 152 вказаних Методичних рекомендацій визначено, що витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в яких були здійснені.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з аналізу наведених правових норм вбачається, що у даному випадку підлягають застосуванню спеціальні норми Інструкції та Методичних рекомендацій, розроблені на виконання п.6 ст. 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та які передбачають віднесення вказаних витрат до собівартості виготовленої продукції (робіт, послуг).

Згідно п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст. 138 Податкового кодексу витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п.138.5 ст. 138 Податкового кодексу України інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", в якому зазначається, що витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються до витрат того звітного періоду, в якому вони здійснені.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідно до п.4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 30 "Біологічні активи" біологічні активи повинні знаходитися на балансі підприємства, здатні в процесі біологічних перетворень давати сільськогосподарську продукцію та/або додаткові біологічні активи, а також приносити в інший спосіб економічні вигоди.

Згідно зі ст. 7 Лісового кодексу України всі ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Дерева, в їх природному стані (на корінні) є природним ресурсом, вони не є майном. Отже, вони не можуть оподаткуватися за бухгалтерським обліком підприємства як його матеріальні цінності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що висновок податкового органу про віднесення лісових насаджень до довгострокових сільськогосподарських біологічних активів зроблений помилково без врахування вищезазначених спеціальних норм, які урегульовують спірні правовідносини. Разом з тим, суми витрат по заготівлі насіння, закладки розсадників, висадки та догляду за молодими насадженнями лісових культур позивачем правомірно віднесено до складу валових витрат (собівартості) реалізованих товарів (робіт, послуг) в сумі 808300,00 грн. за період з 2 кварталу 2011 року по 4 квартал 2012 року.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо підставності позовних вимог Державного підприємства «Рахівське лісове дослідне господарство», а відтак судом першої інстанції позовні вимоги задоволено правильно та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 25.02.2014 року та № від 26.02.2014 року.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі № 807/700/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 10.04.2015 року.