Справа № 820/533/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"07" квітня 2015 р. Справа № 820/533/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа - Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - відповідач, Західна ОДПІ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - третя особа, ДПІ у Московському районі), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

1) зобов'язати відповідача Західну ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області виключити з обліку податкових зобов'язань самозайнятої фізичної особи ОСОБА_1, з урахуванням пені та штрафних санкцій, наступних неузгоджених податкових зобов'язань:

- в розмірі 40425, 63 грн., згідно податкового повідомлення - рішення від 29.09.2010 р. № /0, визнаного нечинним постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2011 р. в справі № 2-а-13768/10/2070;

- в розмірі 127701, 70 грн., що виникло на підставі перерахунку задекларованих прибутків за період 2000 - 2003 р. р., яке є неузгодженим згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2008 р. в справі № 22-а-2271/2008;

2. визнати виконаними своєчасно, та зобов'язати відповідача виключити з обліку наступні податкові зобов'язання позивача самозайнятої фізичної особи ОСОБА_1: в розмірі 33872, 57 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р.; в розмірі 42418, 38 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р.; в розмірі 23193, 46 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2008 р.; в розмірі 68 863, 82 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р.; в розмірі 44 054, 00 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р.; в розмірі 43 581, 45 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р.; в розмірі 33 169, 45 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р.; в розмірі 51819, 70 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2003 р. по 31.12.2003 р.; в розмірі 46175, 72 грн., що виникло внаслідок річного

декларування за період з 01.01.2002 р. по 31.12.2002 р.; в розмірі 29 966, 10 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2001 р. по 31.12.2001 р.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що Харківським апеляційним адміністративним судом 05.08.2008 року було прийнято постанову по справі № 22-а-2271/2008, якою рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2005 року по справі № 2-133/05 за позовом ДПІ у Московському районі м. Харкова до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по прибутковому податку в розмірі 201270, 60 грн. скасовано та прийнято нову постанову - в позові відмовити. У вказаній постанові борг був визнаний неузгодженим та в стягненні із ОСОБА_1 суми податкового боргу в розмірі 127701, 70 грн., стягнення штрафних санкцій в сумі 39998, 76 грн. та пені в сумі 33570, 18 грн. було відмовлено.

31.05.2011 р. Харківським окружним адміністративним судом в справі № 2-а-13768/10/2070 було прийнято постанову, яку ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2011 р. залишено без змін, та визнано нечинним податкове повідомлення - рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова від 29.09.2010 р. № /0 на суму 40425, 63 грн.

Однак, Західною ОДПІ зазначене неузгоджене податкове зобов'язання обліковується в якості податкового боргу позивача, із відповідним нарахуванням пені та штрафних санкцій.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду 28.01.2015 року було прийнято постанову по справі № 820/3039/13-а за позовом Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи з фізичних осіб в сумі 172880, 20 грн., якою постанову Харківського окружного адміністративного суду у вказаній справі від 15.08.2013 року скасовано в частині задоволення позову про стягнення податкового боргу в сумі 45064, 40 грн. та в цій частині в задоволенні позову Західній ОДПІ було відмовлено, в іншій частині постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

Як зазначає позивач, під час ознайомлення представника ОСОБА_1 з матеріалами справи № 820/3039/13-а було з'ясовано, що згідно долучених Західною ОДПІ до справи облікових карток за 2006 - 2014 р.р., вбачається, що ДПІ у Московському районі м. Харкова за період знаходження позивачки на обліку, тобто в період з 2000 р. до 2006 р., здійснювались наведені вище донарахування по прибутковому податку, які в подальшому були переведені у статус податкового боргу, на які, незважаючи на наведене рішення Харківського апеляційного адміністративного суду в справі № 22-а-2271/2008, систематично донараховувались пеня та штрафні санкції. При цьому, усі суми, що декларувались та сплачувались позивачем, в наступних періодах, ДПІ у Московському районі перераховувались на погашення податкових зобов'язань у порядку календарної черговості їх виникнення, у тому числі на погашення неузгоджених зобов'язань. В подальшому, при переведенні позивача у 2006 р. на облік до Західної ОДПІ від ДПІ у Московському районі м. Харкова були передані облікові картки, що містили безпідставно обчислену суму податкового боргу у вигляді недоїмки, яка виникла із неузгодженої суми податкових зобов'язань, і, Західною ОДПІ м. Харкова було продовжено облік податкового боргу із нарахуванням відповідної пені та штрафних санкцій. Крім того, з поданих матеріалів вбачається, Західною ОДПІ, також, усі задекларовані та сплачені податки, в період з 2006 по теперішній час, перераховувались на погашення безпідставної недоїмки у порядку календарної черговості її виникнення.

Відтак, вважає протиправним ведення Західною ОДПІ обліку вищевказаних сум податкового боргу за позивачем.

Представник позивача, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи до суду не з'явився, заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач до суду письмових заперечень не надсилав, подав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а тому справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом Харківським апеляційним адміністративним судом 05.08.2008 року було прийнято постанову по справі № 22-а-2271/2008, якою рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2005 року по справі № 2-133/05 за позовом ДПІ у Московському районі м. Харкова до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по прибутковому податку в розмірі 201270, 60 грн. скасовано та прийнято нову постанову - в позові відмовити. У вказаній постанові борг був визнаний неузгодженим та в стягненні із ОСОБА_1 суми податкового боргу в розмірі 127701, 70 грн., стягнення штрафних санкцій в сумі 39998, 76 грн. та пені в сумі 33570, 18 грн. було відмовлено.

31.05.2011 р. Харківським окружним адміністративним судом в справі № 2-а-13768/10/2070 було прийнято постанову, яку ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2011 р. залишено без змін, та визнано нечинним податкове повідомлення - рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова від 29.09.2010 р. № /0 на суму 40425, 63 грн.

Однак, Західною ОДПІ зазначені неузгоджені податкові зобов'язання обліковується в якості податкового боргу позивача, із відповідним нарахуванням пені та штрафних санкцій.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду 28.01.2015 року було прийнято постанову по справі № 820/3039/13-а за позовом Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи з фізичних осіб в сумі 172880, 20 грн., якою постанову Харківського окружного адміністративного суду у вказаній справі від 15.08.2013 року скасовано в частині задоволення позову про стягнення податкового боргу в сумі 45064, 40 грн. та в цій частині в задоволенні позову Західній ОДПІ було відмовлено, в іншій частині постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано копії декларацій за період з 01.01.2001 р. по 31.12.2010 р., які містять задекларовані позивачем суми податку на доходи фізичних осіб та копії платіжних доручень про сплату за цими деклараціями (а.с.

Згідно пункт 1.8 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів у редакції наказу ДПА від 3 вересня 2001 р. N 342 (далі по тексту - Інструкція № 342), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, проводяться органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи, засобами якої забезпечується автоматизоване виконання всіх операцій, у тому числі ведення особових рахунків платників податків ().

Згідно п.п. «в» п. 2.2. Інструкції № 342 документами, на підставі яких здійснюється нарахування платежів шляхом занесення інформації про податкові зобов'язання платника до бази даних, є ті, що надходять від судових органів: рішення (ухвала, постанова) суду (господарського суду) про нарахування або визнання недійсним відповідного рішення органу державної податкової служби про застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум податків, скасування раніше нарахованих сум податкового зобов'язання.

Рознесення даних з первинних документів про нарахування, зменшення, списання, відстрочення або розстрочення сплати сум податкових зобов'язань здійснюється структурними підрозділами органу державної податкової служби у такому порядку: документи, що надходять від судових органів, реєструються у структурному підрозділі, до функцій якого входить реєстрація зазначених документів, та з відміткою про реєстрацію направляються до підрозділів приймання та обробки податкової звітності, де розносяться до електронної бази податкової звітності і формуються у електронні реєстри. Електронні реєстри нарахованих сум передаються підрозділам обліку і звітності для внесення нарахованих сум платежів до карток особових рахунків платників податків. Одночасно до підрозділів обліку і звітності передається 2 примірники паперової копії реєстру. Після рознесення даних один примірник реєстру повертається підрозділу, що його склав, з відміткою про повноту обліку сум у картках особових рахунків (п.п. 2.3.3 п. 2.3. Інструкції № 342).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.8 розділу 3 зазначеної Інструкції з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету органами державної податкової служби на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватись такими платниками. У картках особових рахунків відображаються умови справляння платежу та дані про платника податків, у тому числі терміни подання розрахунків та терміни сплати; інформація про податкові зобов'язання, нараховані за результатами документальних перевірок; стан розрахунків платників з бюджетом (суми нарахованого та сплаченого платежу, штрафних санкцій, суми податкового боргу та надміру сплачені) та інше.

Облік зменшених сум пені, нарахованої за попередні періоди в картках особових рахунків, проводиться на підставі рішення (ухвали, постанови) суду (господарського суду) про визнання недійсним рішення органу державної податкової служби про застосування та стягнення суми штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум податків, скасування раніше нарахованих сум податкового зобов'язання( п. 15.9. Інструкції № 342).

Пунктом 11.5. Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації від 18.07.2005 р. № 276, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, сума податкового боргу (його частини), яка виникла в результаті несплати узгодженого податкового зобов'язання, визначеного податковим органом, підлягає скасуванню у разі, якщо судом змінено або скасовано відповідне рішення такого податкового органу.

У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

З метою удосконалення процесу адміністрування податків було створено інформаційну систему «Податковий блок», що включає чотири підсистеми-сегменти операційної діяльності органів податкової служби, таких як: реєстрація платників податків; обробка податкової звітності та платежів; облік платежів; податковий аудит.

Ця система призначена для виконання основних завдань органів ДПС, а саме: інформування платників податків про їх податкові зобов'язання та надання роз'яснень податкового законодавства; податковий облік та реєстрація платників податків; прийом та обробка документів податкової звітності та облік платежів; перевірка податкової звітності на відповідність вимогам та нормам, встановленим законодавчими та нормативними актами України; застосування заходів із погашення податкового боргу у випадках порушення податкової дисципліни з боку платників податків; вирішення спірних питань щодо сум податкових донарахувань та податкового боргу тощо.

У п.п 14.1.171. п. 14.1 ст. 14 ПК України вказано, що податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Згідно ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992, № 2657-XII (далі по тексту - Закон № 2657-XII) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Частиною 1. ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тут йдеться про захист не будь-якого інтересу, а тільки правового, інакше - легітимного.

Конституційний Суд України визначив поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам (Рішення Конституційного Суду України "У справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)" від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004).

Отже, суд зазначає, що у позивача є легітимний інтерес, який полягає в достовірності податкової інформації, відносно нього, яка міститься в інформаційних базах податкового органу, згідно раніше поданих позивачем податкових декларацій та судових рішень.

Також позивач заінтересований у проведенні податковим органом дій з виключення інформації з інформаційної системи, яка не відповідає дійсності.

Верховний Суд України у постанові від 2 серпня 2003 року, розглянувши касаційну скаргу Чернігівської обласної спілки споживчих товариств (далі - Облспоживспілка) на постанову Вищого господарського суду України від 17 квітня 2003 р. у справі за позовом Облспоживспілки до ДПІ у м. Чернігові, вказав, що наведені положення законодавства дають підставу для висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані карток особових рахунків правильно відображали фактичний стан платежів до бюджету.

Оскільки відповідачем не надано доказів виключення з обліку даних податкового боргу ОСОБА_1 на підставі судових рішень та платіжних доручень про сплату податку на доходи з фізичних осіб, то такі дії з їх невиключення (зменшення) є протиправними.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши дії Західної ОДПІ на їх відповідність вказаним критеріям суд дійшов висновку про те, що відповідач обліковуючи податковий борг без урахування судових рішень та сплати позивачем сум податку за податковими зобов'язаннями внаслідок річного декларування в період з 01.01.2001 р. по 31.12.2010 р. діяв в порушення вказаним критеріям.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно зобов'язання Західної ОДПІ виключити з обліку податкових зобов'язань ОСОБА_1, неузгоджених податкових зобов'язань підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа - Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (вул. К. Маркса, 30, м. Харків, 61052, ) виключити з обліку податкових зобов'язань ОСОБА_1, з урахуванням пені та штрафних санкцій, суми наступних неузгоджених податкових зобов'язань:

- в розмірі 40425, 63 грн., за податковим повідомленням - рішенням від 29.09.2010 р. № /0, яке визнано нечинним постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2011 р. в справі № 2-а-13768/10/2070;

- в розмірі 127701, 70 грн., що виникло на підставі перерахунку задекларованих прибутків за період 2000 - 2003 р. р., згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2008 р. в справі № 22-а-2271/2008;

Зобов'язати Західну об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (вул. К. Маркса, 30, м. Харків, 61052, ) виключити з обліку наступні податкові зобов'язання ОСОБА_1: в розмірі 33872, 57 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р.; в розмірі 42418, 38 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р.; в розмірі 23193, 46 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2008 р.; в розмірі 68 863, 82 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р.; в розмірі 44 054, 00 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р.; в розмірі 43 581, 45 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р.; в розмірі 33 169, 45 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р.; в розмірі 51819, 70 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2003 р. по 31.12.2003 р.; в розмірі 46175, 72 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2002 р. по 31.12.2002 р.; в розмірі 29 966, 10 грн., що виникло внаслідок річного декларування за період з 01.01.2001 р. по 31.12.2001 р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.