Справа № 505/1123/15-а
Суддя: Нікітішин В. П.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/1123/15-а
Провадження№2-А/505/15/2015
П О С Т А Н О В А

І М ЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.04.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Котовську Одеської області адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Косівської сільської ради Котовського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеська обласна державна адміністрація, про визнання рішення Косівської сільської ради №362-VІ від 18.02.2015 року «Про надання права дозволу ГОРЛ «Оберіг» на охорону водного об'єкту загальнодержавного значення Косівське водосховище» не законним та скасування його у повному обсязі

встановив:

Позивач звернувся 18.03.2015 року в суд з цим позовом до відповідача та просив ухвалити рішення суду, яким визнати не законним рішення Косівської сільської ради № 362-УІ від 18.02.2015 р. «Про надання права дозволу ГОРЛ «Оберіг» на охорону водного об'єкту загальнодержавного значення Косівське водосховище» та скасувати його у повному обсязі.

Підставою цьому зазначав те, щоз 2008 р. орендував Косівське водосховище загальнодержавного значення та займається підприємницькою діяльністю - рибництвом. 30.12.2010 р. уклав з Котовською райдержадміністрацією Договір оренди водойми терміном на 25 років. Рішенням господарського суду Одеської області від 11.12.14 р. по справі № 815/2827/14 , яке залишене в силі Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 р., було визнано не дійсним Договір оренди водного об'єкту від 30.12.2010 р. та зобов'язано його звільнити орендоване озеро. Однак в озері знаходиться його власність -риба, яку запускав починаючи з 2008 по 2013 роки.

Наказ господарським судом Одеської області на звільнення озера ще не видавався та до його відома не доводився, а також не надійшов на виконання до ВДВС Котовського МРУЮ, а тому продовжував проводити свою підприємницьку діяльність, охороняти озеро та вирощену рибу до вирішення касаційної скарги та вирішення питання, що робити з вирощеною ним рибою, яка знаходиться в озері в кількості більш як 200 тонн.

28 лютого 2015 р. лід на озері розстав і він вирішив поставив сітки для ловлі риби, для того щоб її продати та заплатити платежі: за оренду водосховища, пенсійні внески та на інші витрати.

Коли сітки були розставлені, в 21 годину члени ГОЛР «Оберіг» ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 випливли на човнах на орендоване ним озеро та зняли сітки з рибою. Сітки, загальною довжиною 3000 м. демонстративно спалили, а більш як 1100 кг риби викрали.

Вважає оскаржуване рішення є прийнятим у порушення чинного законодавства, а тому воно підлягає скасуванню у судовому порядку.

В ході судового розгляду справи позивач та його представник адвокат Кресюн В.А. на позові наполягали у повному обсязі.

Представники відповідача - Косівський сільський голова Добрянська О.М. та за довіреністю Десятніков М.І. позов не визнавали у повному обсязі.

Зокрема Добрянська О.М. зазначала, що ОСОБА_1 розпочав орендувати ставок на початку 2000 років. В той час коли місцевий колгосп запустив 11 мільйонів малька риби, який дістався безкоштовно ОСОБА_1. Сам ОСОБА_1 лише один раз проводив зариблення водойми.

В лютому місяці 2015 року, знаючи про програш справи у господарському суді щодо оренди водойми, він, незважаючи на початок нересту риби став її нещадно виловлювати. Це збурило громаду села та місцевих депутатів, які стали вимагати вжиття заходів до збереження водойми яка знаходиться посеред села. Тому була скликана сесія сільської ради, яка в інтересах держави та місцевої громади щодо збереження водних природних ресурсів прийняла відповідне рішення.

Вважають, що цим рішенням місцева громада не порушила права ОСОБА_1, оскільки ГОРЛ «Оберіг» лише здійснює охорону водойми від браконьєрства та не займається виловом риби. Відповідно цьому у водоймі зберігається вся риба до вирішення питання її приналежності.

Тому у позові просили відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеської обласної державної адміністрації в судові засідання не з'являвся. Причин неявки суду не повідомляв. Клопотань чи заяв не надавав. Власної позиції по справі не виказав. Тому за згоди сторін справу розглянуто у відсутність цього представника.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши обставини справи, суд приходить висновку про таке.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод, та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Косівської сільської ради Котовського району Одеської області № 362-УІ від 18.02.2015 р. згідно до п. 1 (делеговані повноваження) ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» з метою збереження, поповнення природних ресурсів та благоустрою водосховища, його впорядкування зобов'язано ГОРЛ «Оберіг» охороняти водний об'єкт загальнодержавного значення Косівське водосховище на території Косівської сільської ради з періоду вступу в дію рішення суду та передачею даного об'єкту в постійне користування, направити клопотання до Верховної ради України про надання водного об'єкту загальнодержавного значення Косівське водосховище на території Косівської сільської ради в постійне користування місцевої громади і передати ГОРЛ «Оберіг» земельну ділянку Глинище, яка розташована в с. Коси для розміщення на даній ділянці об'єкту для охорони водойми (вишка, тимчасова споруда) та забезпечити громадянам доступ до водного об'єкту (купання, рибальство та інше).

Згідно ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

У відповідності до вимог п. 2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Згідно п.21 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" судам слід мати на увазі, що за правилами частини 2 ст.171 КАС України право оскаржувати нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи суб'єкти правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто, особа (позивач) повинна довести факт застосування до неї оскаржуваного нормативно-правового акта або те, що вона є суб'єктом відповідних відносин, на які поширюється дія цього акта. Суд не може давати оцінку таким обставинам при відкритті провадження в адміністративній справі, а тому не має права відмовити у відкритті провадження у справі чи повернути позовну заяву з посиланням на частину 2 цієї статті, якщо особа своє звернення обґрунтує необхідністю захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Приписи зазначеної частини можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо суд встановить, що оскаржуваний акт до особи не застосовувався і вона не перебуває у відносинах, до яких цей акт може бути застосовано. У такому разі, суд не проводить перевірку нормативно-правового акта на предмет його протиправності (законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили).

Оспрюване рішення є правовим актом індивідуальної дії, дія якого спрямована на конкретну особу, а саме ГОРЛ «Оберіг». Тому суд вважає, що це рішення не породжує публічно-правових відносин з позивачами який не є орендатором вказаної водойми та членом громади села Коси.

Виходячи з цього воно не порушує право позивача у сфері публічних правовідносин, яке є предметом захисту в порядку адміністративного судочинства. Тому у задоволені цього позову слід відмовити повністю.

Спір щодо права на рибу, який виник між ГОРЛ «Оберіг» та підприємцем ОСОБА_1 витікає із цивільних правовідносин та має вирішуватись в порядку господарського судочинства.

У зв'язку із відмовою у позові в повному обсязі судові витрати у справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 7-9,11,71,99,112,158,160,162,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні позову до Косівської сільської ради Котовського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеська обласна державна адміністрація, про визнання рішення Косівської сільської ради №362-VІ від 18.02.2015 року «Про надання права дозволу ГОРЛ «Оберіг» на охорону водного об'єкту загальнодержавного значення Косівське водосховище» не законним та скасування його у повному обсязі - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд який її постановив протягом 10 днів з дня отримання її копії, складеної у повному обсязі.

Суддя-

Постанову в повному обсязі складено 20.04.2015 року.