Справа № 307/4153/14-а 2-а/307/94/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Справа № 876/923/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О.,Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Гранат" на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року за позовом Малого приватного підприємства "Гранат" до Відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції, третя особа Тячівська міська рада про визнання дій протиправними та визнання нечинною та скасування постанови про скасування процесуального документа та постанови про відновлення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2014 року Мале приватне підприємство "Гранат" (далі - МПП "Гранат") звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії виконуючого обов'язки начальника відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Думнича М.М., визнати нечинною та скасувати постанову про скасування процесуального документа від 17.10.2014 р., визнати нечинною та скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження від 10.11.2014 р.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.12.2014 р. в задоволені позову було відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило МПП "Гранат". Апеляційну скаргу мотивує тим, що при винесенні оскаржуваної постанови не було взято до уваги, що постанова про закінчення виконавчого провадження була затверджена попереднім виконуючим обов'язків начальника відділу, при цьому не було подано жодних заяв про її скасування. Також вказує на відсутність оригіналу виконавчого листа при винесенні постанови. Крім того, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження, що в свою чергу вказує на не повне з'ясування всіх обставин по справі. Крім того, винесення оскаржуваної постанови віднесено до повноважень керівника вищестоящого рівня. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю задовольнити позов.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотань про розгляд справи за їх участю не подали, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 05.05.2013 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції Мургою В.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2а-2709/11, виданого Тячівським районним судом 28.10.2013 р., за яким зобов'язано МПП «Гранат» виконати п.1 рішення Тячівської міської ради №247 від 02.11.2006 р. шляхом припинення стихійної торгівлі на відведеній йому земельній ділянці біля ресторану «Україна».

23.04.2014 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції Голубкою І.І. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2а-2709/11, виданого Тячівським районним судом 28.10.2013 р., де було встановлено, що рішення суду фактично виконано, тобто зобов'язано МПП «Гранат» виконати п.1 рішення Тячівської міської ради №247 від 02.11.2006 р. шляхом припинення стихійної торгівлі на відведеній йому земельній ділянці біля ресторану «Україна», на підставі актів державного виконавця від 12.11.2013 р., від 27.01.2014 р. та від 23.04.2014 р..

17.10.2014 р. в.о. начальника відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції Думничем М.М. було скасовано вищевказану постанову від 23.04.2014 р. та постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Тячівського районним управління юстиції Голубкою І.І. від 10.11.2014 р. було відновлено виконавче провадження з примусового виконанню виконавчого листа №2а-2709/11.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про виконавче провадження» начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, надано право при здійсненні контролю за рішеннями та діями останнього під час виконання рішень, скасувати постанову або інший процесуальний документ в порядку, встановленому законом. При цьому, посилаючись на ч.2 ст.71 КАС України суд зазначив, що обов'язок доказування протиправності рішення чи дій відповідача покладено на позивача, оскільки представник відповідача не з'явився в судове засідання та не скористався правом подати заперечення проти позову.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Приписами ст. 25 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Тячівського районного управління юстиції обґрунтовано прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, що стверджується актами державного виконавця від 12.11.2013 р., 27.01.2014 р., 23.04.2014.Дана обставина не була спростована відповідачами та не надано правову оцінку судом першої інстанції.

У відповідності до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1, 2 ст.83 вказаного Закону, контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу наведених норм та їх контексту вбачається, що начальник відділу може своєю постановою скасувати, зокрема, постанову державного виконавця лише у разі, якщо така постанова суперечить вимогам закону.

Разом з тим, з постанови в.о. начальника відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції Думнича М.М. від 17.10.2014 р. про скасування процесуального документа не можливо з'ясувати, що стало підставою для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.04.2014 р.

До того ж, разом з тим, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, у відповідності до ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З матеріалів справи вбачається, що згідно листа, Тячівським районним судом Закарпатської області №307/1053/14-ц від 26.11.2014 р. було зобов'язано з'явитися представника ДВС для участі в судовому засіданні та надати суду для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження про зобов'язання МПП «Гранат» виконати рішення Тячівської міської ради від 02.11.2011 р. шляхом припинення стихійної торгівлі на відведеній йому земельній ділянці біля ресторану «Україна», проте, дана вимога суду виконана не була і судом першої інстанції не було з'ясовано, що стало підставою для винесення двох оскаржуваних постанов, а відповідач не довів правомірності винесення постанови про скасування процесуального документа від 17.10.2014 р., що потягнуло за собою винесення постанови про відновлення виконавчого провадження від 10.11.2014 р.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що дії виконуючого обов'язки начальника відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Думнича М.М. є протиправними, а постанова про скасування процесуального документу від 17.10.2014 р. ВП №40558546 та постанова про відновлення виконавчого провадження від 10.11.2014 р. ВП №40558546 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-а/711/4504/11, яка винесена у відповідності до вимог ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», за якими виконавче провадження підлягає відновленню у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження скасована начальником відділу, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому її належить скасувати та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Гранат" задовольнити.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2014 року по справі №307/4153/14-а скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги Малого приватного підприємства "Гранат" задовольнити.

Визнати протиправними дії виконуючого обовязки начальника відділу державної виконавчої служби державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Думнича Михайла Михайловича.

Визнати протиправною та скасувати постанову про скасування процесуального документу від 17.10.2014 р., щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.04.2014 р.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос