Справа № 815/57/15
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/57/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря - Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" до Південної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачем подано до суду позов, у якому заявлено вимоги до Південної митниці Міндоходів та ГУ ДКС України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність митниці щодо неналежного контролю митної вартості під час митного оформлення МД 500060804/2014/001524 від 03.10.2014 року, у неповерненні надмірно сплачених позивачем до бюджету коштів, у сумі 3563,81 грн., та поставлено питання про стягнення даних коштів.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог не відповідає фактичним обставинам справи, так як під час подання вищевказаної митної декларації позивачем самостійно обраховано митну вартість імпортованих товарів не за першим методом (за ціною договору), а за другим методом (за ціною аналогічних товарів), що призвело до безпідставного завищення розміру митних платежів, а митним органом не вчинено належних дій, спрямованих на контроль за достовірністю нарахованих сум, чим порушено права та інтереси підприємства та призвело до надмірної сплати до бюджету коштів, у розмірі 3563,81 грн.

Відповідачами не надано заперечень на апеляційну скаргу, проте у суді першої інстанції зазначено про відсутність правових підстав для задоволення даного позову, оскільки митну вартість імпортованих товарів самостійно обраховано позивачем та жодних рішень з цього приводу митним органом не приймалось.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.10.2014 року, позивачем до Південної митниці Міндоходів подано електронну митну декларацію №500060804/2014/001524, у якій задекларований товар "мішки паперові з плівкою (з білим верхом і поліетиленовим вкладишем) для будівельних сипучих сумішей".

При цьому митну вартість товару самостійно визначено декларантом не за основним методом (за ціною контракту, у розмірі 29347,78 Євро), а за другорядним методом (за ціною ідентичних товарів, у розмірі 30439,58 Євро), що призвело до збільшення митної вартості товарів та відповідно до збільшення розміру митних платежів, на суму 3563,81 грн.

За результатом здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару Південною митницею визнано самостійно заявлену декларантом митну вартість не за основним методом та імпортовані товари випущено у вільний обіг на митній території України, проте 04.12.2014 року позивач звернувся до Південної митниці із заявою №3154/1524 про повернення надмірно сплачених коштів, на суму 3563,81 грн.

Листом Південної митниці №17530/15-70-52 від 09.12.14 року - у задоволенні заяви позивача про повернення митних платежів відмовлено.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог, оскільки підприємством самостійно визначено митну вартість імпортованих товарів, а суб'єктом владних повноважень не прийнято жодних рішень щодо збільшення визначеної митної вартості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

За змістом ст.260 Митного Кодексу України - митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу, яким також встановлюються методи визначення митної вартості зазначених товарів та умови їх застосування.

Згідно із ст.262 МК України - митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Статтею 249 МК України передбачено, що митні органи самостійно визначають митну вартість на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари лише за відсутності підтверджувальних документів, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відомостей стосовно заявленої вартості.

Згідно із ч.8 ст.264 МК - декларант має право оскаржити рішення митного органу щодо визначення митної вартості оцінюваних товарів до митного органу вищого рівня та/або до суду.

Відповідно до абз.1,2 п.1, п.2, 3, 4 розділу ІІІ "Порядку повернення для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами" - платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом ДМСУ, Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом ДМСУ.

Частиною 1 ст.244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Судовою колегією встановлено, що при оформленні електронної митної декларації №500060804/2014/001524 від 03.10.2014 року, позивачем самостійно визначено митну вартість імпортованих товарів не за основним методом (за ціною контракту, у розмірі 29347,78 Євро), а за другорядним методом (за ціною ідентичних товарів, у розмірі 30439,58 Євро), що призвело до збільшення митної вартості товарів та відповідно до збільшення розміру митних платежів, на суму 3563,81 грн., та вказані обставини не заперечено сторонами.

При цьому відповідачем визнано самостійно заявлену декларантом митну вартість товарів та випущено їх у вільний обіг на митній території України, проте 04.12.2014 року позивач звернувся до Південної митниці із заявою №3154/1524 про повернення надмірно сплачених коштів, на суму 3563,81 грн., у задоволені якої відмовлено.

За результатом встановлених обставин колегія суддів приходить до висновку, що декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам Митного Кодексу України, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими немає.

Оскільки у даних правовідносинах жодного рішення з приводу коригування митної вартості товарів контролюючим органом не прийнято, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Південної Митниці та про повернення надмірно сплачених коштів с Державного бюджету України.

Такої правової позиції додержується й Верховний Суд України у своїх рішеннях від 15.04.2014 року по справі №21-21а14, від 25.11.2014 року, від 09.12.2014 року та Вищий адміністративний суд України у своїх рішеннях від 11.02.2015 року по справах №К-29221/10 та №К/800/30026/13, К/800/30667/13, К/800/30683/13.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи не допустив порушень норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 14.04.2015 року.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Вступна та резолютивна частини)

07 квітня 2015 року м.Одеса Справа №815/57/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий І інстанції: Бжассо Н.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

за участю секретаря - Іленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" до Південної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова група "Майстер" - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло