Справа № 826/20201/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

23 квітня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/20201/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кротюка О.В. , суддів Літвінової А.В. Мазур А.С. при секретарі судового засідання Семенченко Р.О. вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Київського міського військового комісаріату Міністерства оборони України

провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
Обставини справи:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України, Київського військового комісаріату та просить суд:

1. Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо виплати ОСОБА_1 , 1960 року народження, старшому офіцеру відділу управління призову ГОМУ ГШ ЗС України, одноразової грошової допомоги з порушенням вимог Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

2. Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити перерахунок та призначення грошової допомоги з 27 листопада 2012 року, час настання інвалідності, ОСОБА_1 , 1960 року народження, старшому офіцеру відділу управління призову ГОМУ ГШ ЗС України, одноразову грошову допомогу у розмірі 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам війни II групи за посадою, на день втрати працездатності, старшого офіцера Головного управління ГШ МО України, яку він займав на день звільнення з військової служби, 28 жовтня 2002 року, на підставі грошового забезпечення та у розмірах визначених на момент встановлення права, встановлення інвалідності.

3. Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат виплатити одноразову грошову допомогу, ОСОБА_1 , 1960 року народження, старшому офіцеру відділу управління призову ГОМУ ГШ ЗС України, у розмірі 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи за посадою, старшого офіцера Головного управління ГШ МО України, яку він займав на день звільнення з військової служби, 28 жовтня 2002 року , на підставі грошового забезпечення та у розмірах визначених на момент встановлення права, встановлення інвалідності.

Відповідачі проти позову заперечили з підстав, викладених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи, зокрема, покликаючись на те, що норми закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (№ 2011-XII від 20.12.1991, далі Закон) в частині ст.16 до позивача не застосовується, оскільки вказана редакція статті закону набула чинності після отримання позивачем каліцтва та звільнення з військової служби.

В порядку частини 1 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:
ОСОБА_1 12.06.2014 року в Київський міський військовий комісаріат міста Києва була подана заява та інші документи для розгляду Комісією Міністерства оборони України питання про надання одноразової грошової допомоги згідно з положеннями постанови КМ України № 499 від 28 травня 2008 року.

Як зазначає сам позивач у позовній заяві (аркуш позовної заяви 2) відповідна комісія Міністерства оборони України (далі - МОУ) в порушення законодавства заяву не розглянула, протоколу не складала. Позивача було проінформовано про розгляд його заяви листом.

Позивач не погоджується з вказаними обставинами і просить суд задовольнити позов.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Наказом Міністра оборони України Скопінцев О.П. від 21.10. 2002 року № 602 був звільнений з лав Збройних Сил України за п. 67, п. п. «б» за станом здоров`я, з посади старшого офіцера відділу управління призову ГОМУ ГШ ЗС України та направлений для зарахування на військовий облік до Солом`янського районного військового комісаріату м. Києва.

Протоколом № 2291 від 21 листопада 2012 року постанову військово-лікарської комісії ГВКГ від 03.10.2002 року по причинному зв`язку захворювання відмінено, встановлено що травма, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби ОСОБА_1

27 листопада 2012 року рішенням МСЕК був визнаний інвалідом війни 2-гої групи, а 05.11.2013 р. «довічно» в результаті захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Вказане стало підставою для звернення позивача до МОУ через Київській міський військовий комісаріат для вирішення питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги згідно положень ст.16 Закону.

Вказана 16 стаття закону регламентує, зокрема, суб`єктів та підстави для здійснення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Так, наприклад, згідно положеннями п.4, 5 частини 2 ст.16 одноразова грошова допомога призначається та виплачується у разі, коли:

o встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

o встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Як вбачається зі змісту Постанови КМ України № 499 від 28.05.2008 року, остання прийнята відповідно до статті статі 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Вказаною постановою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі - Порядок).

Згідно пункту 7 Порядку встановлено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Наказом Міністра оборони України від 12.04.2007 року № 168 передбачено створення постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (п.1). Голові комісії (заступник Міністра оборони України) забезпечити, зокрема, підготовку пропозицій та подання їх Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення грошової допомоги та її розмір; роботу зі зверненнями громадян із зазначених питань (п.2 наказу.).

Як вбачається судом з листа Департаменту фінансів МОУ від 28 серпня 2014 року № 248/3/6/1406, вказаний департамент є структурним підрозділом центрального апарату МОУ, підпорядкованим міністру.

Враховуючи викладене, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.7 Порядку, при розгляді документів ОСОБА_1 МОУ повинно прийняти одне з двох рішень: або про призначення одноразової грошової допомоги , або про відмову у призначені. Рішення про відмову у призначені такої виплати повинно бути мотивоване.

В силу положень вказаного вище пункту Порядку та наказу МОУ 168 від 12.04.2007 року відповідну пропозицію для вирішення питання ОСОБА_1 (позитивну або негативну) повинно надати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. За наслідком розгляду такої пропозиції комісії Міністр оборони України приймає відповідне рішення.

Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень представника МОУ заява позивача з документами Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби не розглядалась, пропозиції не формувались і Міністру для прийняття рішення не подавались.

Відтак суд доходить до висновку, що питання позивача, порушене ним у заяві за наслідком якої йому був направлений лист департаменту фінансів МОУ від 28 серпня 2014 року № 248/3/6/1406, по суті у встановленому законодавством порядку не розглянуто та не вирішено. Відтак, суд констатує, що наявна бездіяльність Міністерства оборони України щодо розгляду і вирішення по суті питання ОСОБА_1 відносно поданих ним документів та заявою від 12.06.2014 року. Вказане також підтверджується обставинами, викладеними у листі Київського міського військового комісаріату від 11.11.2014 року.

Оскільки заява ОСОБА_1 від 12.06.2014 року МОУ не розглянута по суті і не було прийнято уповноваженою особою відповідного рішення, суд дійшов до висновку про фактичну передчасність заявлених позовних вимог та обрання позивачем неналежного способу захисту порушених прав та інтересів, оскільки вірним в такій ситуації є зобов`язання МОУ розглянути вказану вище заяву позивача та прийняти рішення по суті згідно вимог п.7 Порядку. При позитивному вирішенні заяви позивача будуть відсутні підстави для судового розгляду, при негативному суд надасть оцінку мотивам такого рішення та тільки за наслідком цього зможе вирішити по суті позовні вимоги щодо призначення одноразової виплати та/або здійснення її перерахунку.

А оскільки позивачем, з огляду на обставини справи, обрано невірний спосіб захисту порушеного права, суд, на підставі ч.2 ст.11 КАС України дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог з урахуванням зазначеного вище.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, заперечуючи позов в силу положень частини 2 статті 71 КАС України не спростував покликання позивача в цілому.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги в цілому.

Керуючись ст.. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.06.2014 року та прийняти рішення по суті згідно вимог п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб", затвердженого постановою КМ України № 499 від 28.05.2008.

В іншій частині позову відмовити

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Головуючий Суддя О.В. Кротюк

Судді А.В. Літвінова

А.С. Мазур