Справа № 0870/7691/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Київ К/800/18551/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013р. у справі № 0870/7691/12 за позовом Державної фінансової інспекції в Запорізькій області до Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача згідно п.1 обов'язкових вимог від 09.02.2012 №004-12/159 усунути порушення, що виявлені ревізією на загальну суму 11535,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що проведеною ревізією відповідача встановлено порушення вимог Закону України «Про оренду землі», що спричинило недоотримання бюджетом орендної плати від ТОВ «УкрЛан» на загальну суму 11535,47 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2012р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2012р. та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013р. Державна фінансова інспекція в Запорізькій області звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на те, що при прийнятті зазначених судових рішень було порушено норми матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, контрольно-ревізійним відділом в Оріхівському районі Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області (правонаступник Токмацька об'єднання державна фінансова інспекція) відповідно до п.1.4.6.1 плану контрольно-ревізійної роботи на ІV квартал 2011 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності в Микільській сільській раді Оріхівського району Запорізької області за період з 01.01.2008 по 01.01.2010 та 11 місяців 2011 року.

За результатами ревізії співробітниками Токмацької ОДФІ складено акт №08-04-08/001 від 17.01.2012р. Вказаним актом ревізії, зокрема, встановлено порушення ст.15 Закону України «Про оренду землі», а саме договір між Микільської сільською радою та ТОВ «УкрЛан» укладено без врахування істотних умов, а саме: не зазначено розміру, індексації, строків, порядку внесення і перегляду орендної плати, а також не зазначено відповідальності за її несплату. Пунктом 2.3 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у вигляді надання послуг по підвозу дітей до школи с. Микільське, с. Омельник, утримання та виплата заробітної плати вчителю початкових класів.

9 лютого 2012 року Токмацькою ОДФІ на адресу відповідача направлено лист про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією фінансово господарської діяльності, в якій позивач вимагає усунути виявленні порушення, а саме щодо недоотримання бюджетам орендної плати за землю від ТОВ «УкрЛан» в розмірі 11535,47 грн.

Вказані порушення відповідача зобов'язано усунути шляхом внесення змін до договорів оренди в частині підвищення розміру орендної ставки та відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість орендарів. В разі відмови контрагентів внести такі зміни розірвати договори в установленому законодавством порядку. Відповідачу надано строк для надання інформації про вжиті заходи до 06.03.2012 р. Проте, до часу звернення до суду порушення не усунуто, сума недоотриманих коштів складає 11535,47 грн. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Розглядаючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що до повноважень органів державної фінансової інспекції відносяться здійснення контролю за виконанням місцевих бюджетів, цільовим та ефективним використанням коштів державного бюджету та місцевих бюджетів, разом з тим, здійснення контролю за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності відноситься до повноважень органів державної податкової служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, враховуючи наступне.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування», діючого до 31.12.2010, до загальнодержавних платежів належать такі податки і збори (обов'язкові платежі), як плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про плату за землю», діючого до 31.12.2010, плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 якого визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 40.1 статті 40 Кодексу розділ ІІ Податкового кодексу України визначає порядок адміністрування податків та зборів, визначених у розділі I цього Кодексу, а також порядок контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства у випадках, коли здійснення такого контролю покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 розділу ІІ Кодексу (діючого на час звернення позивача до суду) контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Таким чином, здійснення контролю за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності не належить до компетенції позивача, а відноситься до повноважень органів державної податкової служби.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Запорізькій області відхилити, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2012р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: