Справа № 521/3484/15-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/3484/15-а
Провадження №2а/521/134/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мазун І.А., розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання розпорядження протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним розпорядження відповідача №133051 від 19.02.2015р., яким ОСОБА_2 з 07.03.2014р. довічно призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника в розмірі 1271,66 грн. Зобов'язати відповідача призначити та забезпечити виплату позивачці пенсії по втраті годувальника у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі довідки від 31.01.2006р. №14, виданої Відкритим акціонерним товариством «Таверівське», згідно якої заробіток ОСОБА_3 за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 23.12.1986р. по 31.12.1986р. склав 96,00 крб., за період з 01.01.1987р. по 17.01.1987р. склав 307,20 крб., починаючи з 07.03.2014р. з урахуванням вже сплачених сум.

12.03.2015р. ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання розпорядження протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

08.04.2015р. відповідач - Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси надав письмові заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на те, що вимоги викладені в позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відсутні підстави для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та позивачкою пропущено строк для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних у усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 23 грудня 1986р. по 17 січня 1987р. знаходився на учбових зборах - приймав участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно посвідчення від 26.03.1997р. та вкладки НОМЕР_1 ОСОБА_3 був особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_3, у зв'язку з виконанням робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, була встановлена ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 40%.

Відповідно до експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії по установленню зв'язку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на ЧАЕС від 05.02.2008р. №215 захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_3, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

28.03.1997р. ОСОБА_3 було видано посвідчення НОМЕР_2, як громадянину, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Відповідно до посвідчення НОМЕР_3 від 23.12.2003р. ОСОБА_3 був інвалідом 2-ї групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

ОСОБА_3 отримував пенсію по 2-й групі інвалідності, згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 08 січня 1994р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 16.08.2007р. ОСОБА_3 помер 14.08.2007 року.

Згідно посвідчення НОМЕР_6 від 25.03.2008р., ОСОБА_2 має статус дружини померлого громадянина з числа ліквідатора першої категорії, смерть якого пов'язана з виконанням робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до частини 1 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1987 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

07.03.2014р. позивачка зверталась до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про переведення її на пенсію мого померлого чоловіка, який був інвалідом 2-ї групи, ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії.

Листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 11.03.2014р. №376/П-11, ОСОБА_1 було відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з причини розбіжності в наявних в матеріалах пенсійної справи довідок про час перебування та роботу ОСОБА_3 у зоні відчуження.

Посилаючись на вказану обставину, Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважало, що для обчислення позивачці пенсії у зв'язку з втратою годувальника із заробітку померлого чоловіка, згідно з наявною у матеріалах пенсійної справи інформацією про його заробіток, правових підстав немає.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.06.2014р., справа №521/3513/14-а, дії Управління ПФУ в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію померлого годувальника ОСОБА_3 були визнані неправомірними.

Суд зобов'язав Управління ПФУ в Малиновському районі м. Одеси перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахувати та виплатити їй пенсію по втраті годувальника з 07.03.2014р. з урахуванням вже сплачених сум.

Суд враховує обставини та висновки, встановлені Постановою Малиновського райсуду м. Одеси від 11.06.2014р. та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11.08.2014р., згідно яких померлому ОСОБА_3 пенсія була призначена та нараховувалась на підставі тих самих документів, що позивачка надала до Пенсійного фонду для переведення її на пенсію по втраті годувальника, факт перебування ОСОБА_3 в зоні відчуження, кількість днів перебування в такій зоні, розмір його заробітної плати не підлягають з'ясуванню, оскільки пенсія ОСОБА_3 вже була призначена та не переглядалась за час його життя у зв'язку з розбіжностями у довідках.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11.08.2014р. встановлено, що в матеріалах пенсійної справи достатньо документів для визначення середнього заробітку померлого.

26.02.2015р. позивачка отримала від Управління ПФУ в Малиновському районі м. Одеси розпорядження №133051 від 19.02.2015р., згідно якого з 07.03.2014р. їй довічно призначено пенсію в розмірі 1271,66 грн.

Визначаючи такий розмір пенсії, відповідач взяв для розрахунку мінімальний розмір пенсії без урахування заробітної плати, одержаної ОСОБА_3 за роботу в зоні відчуження протягом з 23.12.1986р. по 17.01.1987р.

Судом встановлено, що розмір заробітку, одержаного ОСОБА_3 за час роботи у зоні відчуження підтверджується Довідкою, виданою 31.01.2006р. вих. №14 ВАТ «Таверівське», за якою ОСОБА_3, згідно наказу №15-к від 29.01.1987р., з 23.12.1986р. до 17.01.1987р. перебував на навчальних зборах - брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З 23.12.1986р. по 31.12.1986р. (за 9 днів) йому було нараховано та видано 96,00 руб., з 01.01.1987р. по 17.01.1987р. (за 14 днів) йому нараховано й видано 307,20 руб. Всього - 403,20 руб.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведені обставини правомірності дій щодо переведення позивачки на пенсію у зв'язку із втратою годувальника без врахування заробітку, одержаного ОСОБА_3 за роботу в зоні відчуження в 1986-1987 роках.

У запереченні відповідач вказує на неможливість призначення позивачці пенсії у зв'язку з втратою годувальника та на пропуск позивачкою місячного строку для оскарження рішення №133051 від 19.06.2012р. про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника.

Однак, у позові ОСОБА_1 оскаржує не рішення №133051 від 19.06.2012р. про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника, а оскаржує розпорядження (рішення) відповідача №133051 від 19.02.2015р., яким їй з 07.03.2014р. довічно призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника в розмірі 1271,66 грн., вказуючи на неправильний підхід для розрахунку пенсії.

Таким чином, між сторонами йде спір не про право на пенсію по втраті годувальника, а про спосіб обчислення такої пенсії, яка відповідачем вже призначена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 51, 71, 94, ст. ст. 159, 160-163, 167,181, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання розпорядження протиправним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси №133051 від 19 лютого 2015р., яким ОСОБА_2 з 07.03.2014р. довічно призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника в розмірі 1271,66 грн. - протиправним та скасувати його.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси призначити та забезпечити виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі довідки від 31 січня 2006 року №14, виданої Відкритим акціонерним товариством «Таверівське», згідно якої заробіток ОСОБА_3 за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 23 грудня 1986р. по 31 грудня 1986р. склав 96,00 крб., за період з 01 січня 1987р. по 17 січня 1987р. склав 307,20 крб., починаючи з 07 березня 2014р. з урахуванням вже сплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги із дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: І.А.Мазун