Справа № 804/15069/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2015 рокусправа № 804/15069/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

за участю:

представників позивача: Постоєнко М.М., Земляного О.Ю..

представника відповідача: Калугіної А.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Дніпропетровської митниці ДФС, публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі №804/15069/14 за позовом публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» до Дніпропетровської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про скасування рішення та стягнення надміру сплачених коштів, -

в с т а н о в и в :

17 вересня 2013 року публічне акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів, оформлене листом від 26.05.2014 року №3331/04-50-52 та стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» суму мита у розмірі 555743,52 грн. та суму податку на додану вартість у розмірі 111148,68 грн., які були надміру сплачені Публічним акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Державного бюджету України на підставі митних декларацій від 21.11.2013 року №110090000/2013/007765, №110090000/2013/007766, №110090000/2013/007767, №110090000/2013/007768.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що автомобілі-самоскиди, ввезені позивачем на підставі митних декларацій від 21.11.2013 року №110090000/2013/007765, №110090000/2013/007766, №110090000/2013/007767, №110090000/2013/007768 мають класифікуватись за кодом 8704 10 10 90 з відповідним нарахуванням мита та ПДВ, проте під час здійснення митного оформлення товару відповідачем, до виключної компетенції якого віднесено повноваження з визначення коду УТКЗЕД, було помилково здійснено митне оформлення товару із коригуванням митної вартості товару за кодом товару 8704 23 91 00, що призвело до надмірної сплати позивач митних платежів. На звернення позивача про здійснення повернення надмірно сплачених платежів митний орган відмовив, у зв'язку з чим, грошові кошти підлягають стягненню в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі №804/15069/14 адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» задоволено частково: скасовано рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів, викладене в листі від 26.05.2014 року №3331/04-50-52, в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції публічне акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приймаючи рішення про скасування відмови митного органу в поверненні надміру сплачених митних платежів суд першої інстанції не обрав спосіб поновлення порушеного права позивача на отримання надміру сплачених грошових коштів.

Відповідач, також звернулвся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Маганецький гірничо-збагачувальний комбінат» в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що митним органом було правомірно визначено УТКЗЕД 8704 23 91 00, який більш повно відповідає характеристикам ввезеного позивачем товару під час його митного оформлення за ВМД від 21.11.2013 року №110090000/2013/007765, №110090000/2013/007766, №110090000/2013/007767, №110090000/2013/007768, відтак підстави для здійснення повернення надміру сплачених коштів - відсутні.

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про заміну сторони її правонаступником, в обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено Дніпропетровську митницю ДФС, яка є правонаступником Дніпропетровської митниці Міндоходів. Просить суд допустити заміну відповідача у справі, а саме Дніпропетровську митницю Міндоходів її правонаступником Дніпропетровською митницею ДФС.

Представник позивача у судовому засідання проти заміни відповідача не заперечував.

З урахуванням приписів ст. 55 КАС України, колегія суддів порядившись на місці ухвалити клопотання представника відповідача задовольнити та допустити заміну відповідача у справі, замінивши Дніпропетровську митницю Міндоходів її правонаступником Дніпропетровською митницею ДФС.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що публічне акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» 21.11.2013 року звернулось до Дніпропетровської митниці Міндоходів з метою здійснення митного оформлення чотирьох автомобілів-самоскидів з однобічним розвантаженням Tatra, T163-390SKT 40.300 6*6.2R/371, 2013 року випуску, на підставі митних декларацій від 21.11.2013 року №11090000/2013/007765, №11090000/2013/007766, №11090000/2013/007767, №11090000/2013/007768, які були придбані Публічним акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» у компанії «TATRA TRUCKS a.s.» (Чехія) згідно контракту №4016/2624/13 від 09.07.2013 року.

Митна вартість придбаних транспортних засобів була задекларована у графі 45 «Коригування» та складає в загальній сумі 5557435,32 грн. (4 х 1389358,83 грн.).

При заповненні митної декларації у графі 33 «Код товару» декларантом був зазначений код класифікації 8704 23 91 00, під яким згідно Закону України «Про Митний тариф України» від 5 квітня 2001 року №2371-III, який був чинним на момент митного оформлення, розуміються «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу понад 20 т нові».

Ставка мита згідно Закону України «Про Митний тариф України» від 5 квітня 2001 року №2371-III для транспортних засобів, класифікованих за кодом 8704 23 91 00, становить 10%.

Відповідно, розмір мита, зазначений у графі 47 «Нарахування платежів», склав в загальній сумі 555743,52 грн. (1389358,83 грн. х 10% х 4), а розмір податку на додану вартість склав 1222635,76 грн. (1528294,71 грн. х 20% х 4), які були сплачені ПАТ «Марганецький ГЗК» до Державного бюджету України.

З урахуванням положень частини п'ятої статті 255 та абзацу «а» пункту 1 частини першої статті 291 Митного кодексу України, сплата ПАТ «Марганецький ГЗК» мита та податку на додану вартість підтверджується відміткою Дніпропетровської митниці на митних деклараціях про закінчення митного оформлення.

05.05.2014 року ПАТ «Марганецький ГЗК» звернувся до Дніпропетровської митниці Міндоходів із заявами №30/306, №30/307, №30/308, №30/309 щодо повернення надміру сплачених сум митних платежів у зв'язку з класифікацією товару за кодом 8704 23 91 00 згідно УКТ ЗЕД.

Листом від 26.05.2014 року №3331/04-50-52 Дніпропетровська митниця повідомила позивача, що митне оформлення товару за митними деклараціями №11090000/2013/007765, №11090000/2013/007766, №11090000/2013/007767, №11090000/2013/007768 від 21.11.2013 року проведено відповідно до вимог УКТ ЗЕД з відповідними нарахуваннями та сплатою митних платежів до бюджету.

Правомірність та обґрунтованість рішення митного органу про відмову в поверненні надміру сплачених коштів, а також вирішення питання щодо їх стягнення в судовому порядку є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем зроблений хибний висновок про відповідність класифікації ввезеного позивачем товару за кодом 8704 23 91 00 згідно УКТЗЕД, оскільки код товару УКТЗЕД більш повно відповідає технічним характеристикам спірної партії товару.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що автомобілі-самоскиди, ввезені позивачем на підставі митних декларацій від 21.11.2013 року №110090000/2013/007765, №110090000/2013/007766, №110090000/2013/007767, №110090000/2013/007768 мають класифікуватись за кодом 8704 10 10 90 з відповідним нарахуванням мита та ПДВ з огляду на таке.

Проте, під час подання документів до митного оформлення товару позивачем було помилково визначено код товару 8704 23 91 00, за яким і здійснено митне оформлення товару.

27.11.2013 року ПАТ «Марганецький ГЗК» отримало лист-підтвердження від Територіального директора з продажу «TATRA TRUCKS a.s.», в якому було повідомлено, що автосамоскиди ТАТРА, які були поставлені за контрактом №4016/2624/13 на адресу ПАТ «Марганецький ГЗК», можуть використовуватись лише для виконання робіт в кар'єрах комбінату за кодом ТНЗЕД 8704 10 10 90.

Листом від 26.02.2014 року компанія «TATRA TRUCKS a.s.» в особі Територіального директора з продажу повідомила, що автосамоскиди, поставлені за контрактом №4016/2624/13 від 9 липня 2013 року, можуть використовуватися лише в умовах бездоріжжя (за межами доріг загального користування) для вивезення породи з місць відкритої розробки корисних копалин в кар'єрах, вивезення руди і породи в шахтах, рудниках на невелику відстань. Вищевказані автомобілі розраховані для роботи у відкритих кар'єрах, оснащені кузовами ковшового типу і не мають бортів, що відкриваються. При цьому, роль заднього борту виконує піднята задня частина кузова. Кузов автомобілів-самоскидів виконаний з міцного сталевого листа, передня частина кузова самоскидів виступає над кабіною водія. Самоскиди мають жорстку шасі-раму і гідропневматичну підвіску незалежних осей. Самоскиди мають потужні багатодискові гальма. На автомобілях встановлені спеціальні шини для руху по ґрунту.

Зазначені в листах від 27.11.2013 р., та від 26.02.2014 р. доводи покладено позивачем в основу звернення до митного органу із заявою про повернення надміру сплачених коштів.

Розглянувши заяву позивача митний орган дійшов висновку, що підстави для повернення грошових коштів з державного бюджету відсутні з огляду на наказ Міндоходів від 14.01.2014 року №15, відповідно до якого товари мають класифікуватись до товарної позиції 8704 10, якщо співвідношення власної маси до корисного навантаження автомобілів не перевищує 1:1,6, а також на те, що товарною позицію 8704 10 більш охоплені характеристики товару, який було подано до митного оформлення, у зв'язку з чим, підстави для повернення на рахунок позивача грошових коштів сплачених ним в рахунок митних платежів - відсутні.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Згідно з пунктом 49 статті 4 Митного кодексу України 2013 року (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - МК) пропуск товарів через митний кордон України - надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Цією ж статтею визначено, що митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Отже, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі МК відповідно до заявленого митного режиму.

Згідно приписів ч. 2,3 ст. 69 МК України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. В свою чергу, на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У відповідності до ч. 7 статті 69 МК України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною 8 ст. 69 МК України встановлено, що Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Згідно ч. 4 ст. 69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

У преамбулі Закону України «Про Митний тариф України» від 5 квітня 2001 року №2371-ІІІ вказано, що митний тариф України це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

Відповідно до групи 87 розділу XVII Закону України «Про Митний тариф України» за кодом класифікації 8704 10 10 90, для якого передбачена ставка мита 0%, класифікуються «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів - автомобілі-самоскиди, призначені для використання на бездоріжжі - з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) або з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням - інші».

Абзацом (а) пункту 3 Митного тарифу України передбачено, що у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином - перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано сторонами під час розгляду справи позивачем при митному оформленні автомобілів - самоскидів, ввезених на територію України на підставі експортної угоди поставки, було самостійно при заповненні декларацій від 21.11.2013 року №110090000/2013/007765, №110090000/2013/007766, №110090000/2013/007767, №110090000/2013/007768 в графі 33 «код товару» зазначений код товару 8704 2391 00, під яким згідно Закону України «про Митний тариф України» розуміються «моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу понад 20 тон».

Митним органом, на підставі поданих документів, інформації, наявній в митних деклараціях за наслідками проведених митних процедур було здійснено митне оформлення товару із використання коду товарної позиції 8704 2391 00, що вказана позивачем в митних деклараціях від 21.11.2013 року.

В той же час, матеріали справи містять документи щодо технічних характеристик ввезеного товару, поданих до митного оформлення товару, що містять посилання на код товару .

Водночас, позивач наголошує, що під час митного оформлення товару йому не було відомо про те, що зазначена партія товару може бути кваліфікована за іншим кодом товару, у зв'язку з чим, ним в графу 33 митних декларацій було вписано невідповідний ввезеним товарним позиціям код товару. Вказане, на думку позивача свідчить про безпідставність висновків митного органу щодо можливості кваліфікації спірної партії товару за УКЗЕД 8704 2391 00.

Суд апеляційної інстанції не приймає зазначені доводи позивача, з огляду на те, що оскільки на час подання документів до митного оформлення товару у позивача в наявності була інформація, щодо можливості кваліфікації товару за кодом , він був не позбавлений права зазначити вказаний код в графі 33 митних декларацій від 21.11.2013 року. В разі ж відмови митного органу кваліфікувати товар за кодом товару, вказаним в митній декларації позивачем, ПАТ «Марганецький ГЗК» мав всі права на оскарження рішення митного органу та, відповідно в разі скасування рішення митного органу, на повернення митних платежів, що набули б статусу надміру сплачених коштів.

В даному випадку, позивачем не було використано жодних процедур оскарження рішень митного органу щодо прийняття (визначення) митної вартості ввезеного на підставі митних декларацій від 21.11.2013 року №110090000/2013/007765, №110090000/2013/007766, №110090000/2013/007767, №110090000/2013/007768 товару, в тому числі прийняття (визначення) коду кваліфікації спірної партії товару.

Станом на час звернення позивача до суду з адміністративним позовом митне оформлення товару завершено, а грошові кошти сплачені позивачем в рахунок митних платежів за вказаною партією автомобілів - самоскидів не набули статусу надміру сплачених, оскільки підстави, що зумовили їх сплату не відпали, а митний орган прийнявши ВМД визначив (прийняв) код товару при завершенні процедур митного оформлення товару.

Як вбачається з адміністративного позову ПАТ «Марганецького ГЗК» підставою для звернення до суду з адміністративним позовом, стала незгода з відмовою митного органу надати висновок про можливість повернення на рахунок позивача сплаченого митного збору та податку на додану вартість.

При цьому, позивачем не порушується питання щодо правомірності та обґрунтованості дій митного органу при визначення (прийнятті) митної вартості товару, коду класифікації товару, якими закінчено митну процедуру оформлення товару, за наслідками якої позивачем було сплачено грошові кошти про повернення яких йдеться.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову ПАТ «Марганецький ГЗК» в частині визнання протиправною відмову митного органу в повернення митних платежів та податку на додану вартість на користь позивача.

Також. суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції вірно відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету заявлених в позові сум митних платежів.

Так, суд апеляційної, з урахуванням того, що згідно з положеннями Митного кодексу України, питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів, у разі визнання протиправними та скасування рішень митного органу про визначення митної вартості товару, зазначає, що суд не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачені платежі з такої вартості, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості, а даному випадку визначаючи ще й інший код класифікації товару.(Зазначена позиція висвітлена у рішенні Верховного суду України від 17.12.2013 у справі №21-439а13.)

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що необхідно скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та позовні вимоги ПАТ «Марганецький ГЗК» про визнання протиправною відмови митного органу в поверненні надміру сплачених митних платежів - залишити без задоволення, в іншій частині постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС - задовольнити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі №804/15069/14 - в частині задоволених позовних вимог про скасовання рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів, викладене в листі від 26.05.2014 року №3331/04-50-52 - скасувати та в задоволенні позову в цій частині - відмовити.

В іншій частині Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2014 року у справі №804/15069/14 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко