Справа № 821/539/15-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/539/15-а

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 р.

м. Херсон

Справа № 821/539/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до комунального закладу "Обласний авіаційно-технічний спортивний клуб" про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в Херсонській області (далі – позивач, ДФІ) звернулась з адміністративним позовом до комунального закладу "Обласний авіаційно-технічний спортивний клуб" (далі – відповідач), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить зобов’язати відповідача виконати пункти 2 вимоги від 16.10.2014 р. № 21-03-14-14/5642 про усунення порушень.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за результатами проведеної ревізії об’єкту контролю направлено вимогу від 16.10.2014 р. № 21-03-14-14/5642 про усунення порушень, проте відповідач не в повному обсязі виконав вимоги ДФІ. Так, згідно пункту 2 вимоги від 16.10.2014 р. № 21-03-14-14/5642 про усунення порушень відповідач зобов’язаний виконати вказаний пункт, а саме:

- пункт 2 – вжити заходів щодо відшкодування завданих збитків на суму 8 071,42 грн. з винних осіб в добровільному порядку, або врахування вказаної суми при сплаті єдиного внеску на фонд оплати праці в поточному бюджетному періоді. В іншому випадку стягнути з осіб винних у зайвих грошових виплатах кошти в сумі 8 071,42 грн. у порядку визначеному законодавством. У разі необхідності стягнути в судовому порядку зазначені збитки.

Позивачем подано заяву про розгляд справи за відсутності його представника в порядку письмового провадження.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, рекомендованим листом на адресу КЗ "Обласний авіаційно-технічний спортивний клуб" направлено судові документи, які 08.04.2015 р. отримані уповноваженою особою відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що розгляд даної справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд встановив наступне.

На виконання п. 1.2.1.2 Плану роботи Державної фінансової інспекції в Херсонській області на ІІ квартал 2014 року посадовими особами ДФІ в Херсонській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в комунальному закладі "Обласний авіаційно-технічний спортивний клуб" за період з 01.12.2006 р. по 01.07.2014 р., за результатами якої складено акт від 22.09.2014 р. № 03-17/35.

Зі змісту акту ревізії від 22.09.2014 р. № 03-17/35 слідує, що КЗ "Обласний авіаційно-технічний спортивний клуб" допущено порушення фінансової дисципліни, зокрема: ст. 4 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", внаслідок чого зайво сплачено суму страхових внесків у розмірі 8 071, 42 грн.

На підставі статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" № 2939-ХІІ директору КЗ "Обласний авіаційно-технічний спортивний клуб" пред'явлено вимогу від 16.10.2014 р. № 21-03-14-14/5642 про усунення порушень, однак станом на 20.04.2015 р. залишається не виконаним пункт 2 вказаної вимоги.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимоги ДФІ щодо зобов'язання відповідача виконати пункт 2 вимоги, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 р. № 2939-XII (далі – Закон № 2939-XII ).

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 499/2011 (далі - Положення), Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ згідно з якими державній фінансовій службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету, та, у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, у органу державного фінансового контролю існує право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2939-ХІІ порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку проведення інспектування державною фінансовою службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550 визначено, що виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції служби, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушені, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Згідно пункту 49 Порядку, коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкту контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган служби ставить вимоги перед керівником об'єкту контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб.

Пункт 50 Порядку передбачає, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи служби вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущених порушеннях працівників об'єкту контролю; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Таким чином, органам Державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналізуючи наведені вище норми права суд вважає, що способом захисту порушеного права держави є звернення органу ДФІ до суду в інтересах держави з відповідним позовом до керівників та інших службових осіб підконтрольної установи, які безпідставно отримали та використали державні активи (кошти).

Натомість позивач у спірних правовідносинах ставить саме загальні вимоги щодо виконання пункту 2 вимоги від 16.10.2014 р. № 21-03-14-14/5642 про усунення порушень, без зазначення винних осіб у допущених порушеннях та визначення конкретних дій, які необхідно вчинити відповідачу для виконання вимоги, що унеможливлює визначитися у способі захисту порушеного права та інтересів держави.

Таким чином суд відмічає, що позивач, обираючи спосіб усунення порушень, перевищив визначені законом повноваження. Права державної фінансової інспекції встановлено статтею 10 Закону № 2939-ХІІ. Вказана правова норма не містить положень щодо права відповідача зобов’язувати підконтрольну установу проводити претензійно – позовну роботу (звертатись до суду із позовом) з метою відшкодування збитків. Відсутність положень щодо примусу звернутись до суду із позовом узгоджується із положеннями ст. 8 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом України в постановах від 15.04.14 у справі № 21-40а14, від 13.05.14 у справі № 21-89а14, від 18.09.14 у справі № 21-332а14, від 25.11.2014 у справі №21-461а14, від 20.01.2015 р. № 21-603а14, яка, з огляду на приписи статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов’язковою та суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України.

За таких обставин суд вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Відмовити Державній фінансовій інспекції в Херсонській області в задоволенні позовних вимог до комунального закладу "Обласний авіаційно-технічний спортивний клуб" про зобов'язання вчинити певні дії - виконати пункт 2 вимоги про усунення порушень від 16.10.2014 р. № 21-03-14-14/5642.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 9.5