Справа № 1170/2а-4887/11
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2012 року Справа № 1170/2а-4887/11

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря Осипової Н.В.,

за участі представників позивача Котляренка А.В.,

відповідача Скрипника О.М., Лисик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Кіровоградський міський Палац культури»(далі -Товариство) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство звернулося до суду з позовом до фіскального органу про скасування податкових повідомлень-рішень від 06 вересня 2011 року, якими: зменшено розмір бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2010 року у сумі 1098336,00 грн. та накладено штраф -14291 грн. і збільшено суму грошового з цього ж податку на 14006 грн. та накладено штрафну санкцію -3502 грн.

В судовому засіданні представник Товариства підтримав вимоги позову.

Стверджував, що позивач правомірно уточнюючим розрахунком від квітня 2010 року включив у податковий кредит з податку на додану вартість за грудень 2008 року суму 1111920 грн., які сплатив Кіровоградській міській раді (далі -Рада) (як згаданий податок) за договором купівлі-продажу об'єкта нерухомості від 05 грудня 2008 року.

Представники фіскального органу заперечили стосовно задоволення позову.

Зазначали, що Товариство неправомірно включило до податкового кредиту з податку на додану вартість згадану суму, оскільки кошти за договором сплачувались протягом грудня 2008 року -лютого 2009 року.

Більше того, звертали увагу суду, що право власності на об'єкт нерухомості у Товариства виникло лише у лютому 2009 року.

На їх думку, це призвело до безпідставного погашення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень -червень 2010 року.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов належить задовільнити з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 05 грудня 2008 року Товариство та Рада уклали договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу по вул.Дзержинського,53/35 в м.Кіровоград (а.с.46-49, 52-69).

За умовами правочину вартість об'єкта нерухомості склала 6671518 грн. (з урахуванням податку на додану вартість 1111920 грн.).

Покупець зобов'язався сплатити кошти протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору.

Сторони також обумовили, що передача об'єкта нерухомості відбудеться у триденний строк після сплати його вартості.

Пунктом 1.2 договору визначено, що право власності на цілісний майновий комплекс переходить до покупця з моменту державної реєстрації договору, державної реєстрації права власності та повної сплати його вартості.

Товариство сплачувало Раді кошти за правочином протягом грудня 2008 року -лютого 2009 року (а.с.40-45).

Зокрема, у грудні 2008 року -3404000 грн., у січні 2009 року -617427,10 грн., 02 лютого 2009 року -2650090,90 грн.

03 лютого 2009 року Товариство та Рада склали акт про приймання-передачу об'єкта нерухомості (а.с.51).

Реєстрація права власності за Товариством відбулась 05 лютого 2009 року (а.с.50).

05 грудня 2008 року структурний підрозділ Ради виписав позивачу податкову накладну (сума податку на додану вартість 1111920 грн.) та задекларував ту суму як податкове зобов'язання з податку на додану вартість за грудень того ж року (а.с.35, 84-87).

У квітні 2010 року Товариство подало уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань та кредиту з податку на додану вартість за грудень 2008 року, включивши до кредиту суму податку за згаданою податковою декларацією (а.с.179).

У червні того ж року позивач подав податкову декларацію з податку на додану вартість, у якій зазначив суму бюджетного відшкодування 1098336 грн. (а.с.182-183).

25 липня 2011 року відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку діяльності Товариства.

Так, за результатом її проведення складено акт, в котрому зазначені виявлені порушення (а.с.6-20).

Зокрема, ревізори дійшли висновку, що Товариство завищило розмір податкового кредиту у грудні 2008 року на 1111920 грн.

На їх думку, це призвело до безпідставного погашення податкових зобов'язань за деклараціями з позитивним значенням податку за травень 2010 року у сумі 9691 грн. та червень того ж року - 3893 грн.

З висновками ревізорів погодився керівник фіскального органу.

Як наслідок виніс податкові повідомлення - рішення від 06 вересня 2011 року, якими: зменшено розмір бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2010 року у сумі 1098336,00 грн. та накладено штраф - 14291 грн. і збільшено суму грошового зобов'язання з цього ж податку на 14006 грн. та накладено штрафну санкцію -3502 грн. (а.с.36-39).

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, у Товариства право власності на цілісний майновий комплекс виникло з моменту державної реєстрації такого права.

Це висновок з системного аналізу приписів статей 182, 210 та 334 ЦК України.

Більше того, на день державної реєстрації права власності Товариство сплатило Раді повну вартість об'єкта нерухомості.

З огляду на те суд дійшов висновку, що на день оформлення податкової накладної вона не засвідчувала факт придбання цілісного майнового комплексу.

А тому, датою виникнення права Товариства на податковий кредит є дата списання коштів з його банківського рахунку в оплату вартості об'єкта нерухомості.

Це передбачено приписами пункту 5.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(далі -Закон).

Оскільки, позивач сплачував кошти за договором купівлі-продажу протягом трьох місяців, тому у нього виникло право на податковий кредит у тих звітних (податкових) періодах.

Так, у грудні 2008 року на суму 567333,33 грн., у січні 2009 року -102904,52 грн., у лютому 2009 року -441681,82 грн.

Відтак, Товариство завищило податковий кредит з податку на додану вартість за грудень 2008 року.

Завищення склало 544586,67 грн.

Судом встановлено, що позивач не включав до податкового кредиту з податку на додану вартість за січень та лютий 2009 року суми податку у загальному розмірі 544586,67 грн., які сплатив за договором купівлі-продажу.

Підсумовуючи все це, суд дійшов висновку, що Товариство допустило помилку при поданні уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість в частині зазначення звітного періоду, за який виправлялись помилки.

Отже, позивач повинен був подати уточнюючі розрахунки за грудень 2008 року, січень та лютий 2009 року, розділивши загальну суму податкового кредиту на відповідні частини.

Однак, ця помилка не виключає наявність права на податковий кредит та, як наслідок, права на бюджетне відшкодування податку з таких підстав.

Закон не містить таких негативних застережень.

В уточнюючому розрахунку сума податку на додану вартість відповідає аналогічному показнику податкової декларації.

Право Товариства на всю суму податкового кредиту за договором купівлі-продажу виникло у лютому 2009 року.

Товариство заявило про бюджетне відшкодування після виникнення права на податковий кредит та подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань і кредиту.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення -рішення, яким Товариству зменшено розмір бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2010 року у сумі 1098336,00 грн. та накладено штраф - 14291 грн.

Інше оскаржуване рішення фіскального органу є похідним від першого, а тому також протиправне.

Більше того, декларування податкового кредиту відбулось у квітні 2010 року, що надавало право Товариству погашати за рахунок нього податкові зобов'язання наступних звітних періодів.

З огляду на те позов належить задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції від 06 вересня 2011 року, яким приватному акціонерному товариству «Кіровоградський міський Палац культури»зменшено розмір бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2010 року у сумі 1098336,00 грн. та накладено штраф -14291 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції від 06 вересня 2011 року, яким приватному акціонерному товариству «Кіровоградський міський Палац культури»збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 14006 грн. та накладено штрафну санкцію -3502 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Кіровоградський міський Палац культури»судові витрати у сумі 28,23 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 26 лютого 2012 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей