Справа № 805/924/15-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 р. Справа № 805/924/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченко Т.О, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахтобудівельне управління № 5» про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків, фінансової санкції та пені, -

встановив:

12 березня 2015 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області (далі - позивач або УПФУ) до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахтобудівельне управління № 5» (далі - відповідач або ДВАТ «ШБУ №5»), в якому позивач просив стягнути з відповідача недоїмку зі сплати страхових внесків, штрафної санкції та пені у сумі 81 399,25 грн., в тому числі страхові внески за період з 12 жовтня 2006 року по 31 грудня 2013 року у сумі 71 158,65 грн., штрафна санкція та пеня за період з 29 жовтня 2007 року по 12 лютого 2010 року у сумі 10 240,60 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що ДВАТ «ШБУ № 5» як страхувальник перебуває на обліку в УПФУ. Станом на 01 березня 2015 року за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі 81 399,25 грн., в тому числі 10 240,60 грн. - заборгованість зі сплати штрафної санкції та пені.

ДВАТ «ШБУ № 5» перебуває в процесі припинення за рішенням засновників, станом на 01 березня 2015 року господарську діяльність не здійснює, як наслідок, існуючу заборгованість перед УПФУ не сплачує.

30 грудня 2013 року між УПФУ та арбітражним керуючим-ліквідатором ДВАТ «ШБУ № 5» складений акт звірки по сумах заборгованості до Пенсійного фонду України на 01 січня 2014 року, згідно з яким заборгованість відповідача становить 81 399,25 грн.

Посилаючись на ст.67 Конституції України, п.7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст.17, 19, 20, 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.1, 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», п.4.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19 грудня 2013 року № 21-1, позивач просив задовольнити позовні вимоги (а.с.3-5).

Про дату, час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.ст.33-36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.41-42).

Представник позивача у судове засідання з'явився, 31 березня 2015 року через відділ діловодства та документообігу Донецького окружного адміністративного суду надав заяву про уточнення позовних вимог в частині періоду, за який виникла заборгованість, в якій просив стягнути з ДВАТ «ШБУ № 5» на користь УПФУ недоїмку зі сплати страхових внесків, штрафної санкції та пені у розмірі 81 399,25 грн., в тому числі страхові внески за період з 12 жовтня 2006 року по 01 січня 2011 року в розмірі 71 158,65 грн., штрафна санкція та пеня за період з 29 жовтня 2007 року по 12 лютого 2010 року в розмірі 10 240,60 грн. (а.с.72).

Відповідач явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду не надав, свого ставлення до заявлених позовних вимог не висловив.

Розгляд справи здійснено у письмовому провадженні на підставі ч.6 ст.128 КАС України, яка передбачає, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

За даними ресурсу «Пошук відомостей в ЄДР» державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», який функціонує відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 14 грудня 2012 року № 1846/5 «Про затвердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18 грудня 2012 року за № 2105/22417, Державне відкрите акціонерне товариство «Шахтобудівельне управління № 5» (ідентифікаційний код 24813914) зареєстроване у якості юридичної особи 03 лютого 1998 року, про що 14 серпня 2006 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за номером 1 000273 (а.с.39-40).

Вказані обставини також підтверджені витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 19753870 від 11 грудня 2014 року (а.с.9-10), довідкою № 24813914 про включення в Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (а.с.11).

Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 04 грудня 2009 року № 554 «Про ліквідацію ДВАТ «Шахтобудівельне управління № 5» вирішено припинити діяльність ДВАТ «ШБУ № 5» шляхом ліквідації; головою ліквідаційної комісії призначено Несвіта О.В., ліквідацію товариства здійснити у термін до 01 грудня 2010 року (а.с.13-14).

Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 03 грудня 2010 року № 500 «Про внесення змін до наказу Мінвуглепрому від 04 грудня 2009 року № 554» головою ліквідаційної комісії ДВАТ «ШБУ № 5» призначено Толчеєва О.Ю., звільнивши від виконання обов'язків голови ліквідаційної комісії Несвіта О.В., строк здійснення ліквідаційної процедури подовжено до 01 березня 2011 року (а.с.15).

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14 вересня 2012 року № 711 «Про внесення змін до наказу Мінвуглепрому від 04 грудня 2009 року № 554» головою ліквідаційної комісії ДВАТ «ШБУ № 5» призначено Шумару А.М., строк ліквідаційної процедури подовжено до 01 березня 2013 року (а.с.16).

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 26 липня 2013 року № 534 «Про внесення змін до наказу Мінвуглепрому від 04 грудня 2009 року № 554» строк ліквідаційної процедури подовжено до 31 грудня 2013 року (а.с.17).

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та дані ресурсу «Пошук відомостей в ЄДР» 28 грудня 2009 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис про перебування ДВАТ «ШБУ № 5» в процесі ліквідації за рішенням засновників (а.с.9-10, 39-40).

На час судового розгляду запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ДВАТ «ШБУ № 5» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не внесено, що підтверджено даними ресурсу «Пошук відомостей в ЄДР» (а.с.39-40).

З 18 січня 1999 року ДВАТ «ШБУ № 5» як страхувальник перебуває на обліку в УПФУ за реєстраційним номером 05-32-01-0254, про що свідчить анкета страхувальника (а.с.12), а також картка страхувальника з ІКІС ПФУ Підсистеми «Відомості з реєстру страхувальників» (а.с.45-47).

Внаслідок неналежного виконання обов'язку щодо своєчасної та повної сплати страхових внесків за період з 12 жовтня 2006 року по 20 січня 2011 року у ДВАТ «ШБУ № 5» утворилася недоїмка зі сплати страхових внесків за ставками 32%, 4%, 42% у сумі 67 371,06 грн., за ставками 1%-5% у сумі 3 787,59 грн., а разом - 71 158,65 грн.

Існування цієї заборгованості відображено в Картці особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників (32%, 4%, 42%) та в Картці особового рахунку страхувальника юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників (1%-5%) (а.с.18-21).

19 лютого 2010 року начальником УПФУ Древаль Л.С. прийнято рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду за № 37/14 (а.с.30).

На підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органами Пенсійного фонду начальник УПФУ прийняла рішення про застосування до ДВАТ «ШБУ № 5» фінансової санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 2 013,66 грн. (10%) та нарахування пені в розмірі 8 226,94 грн. (0,1% на суму недоїмки і фінансових санкцій) за період з 29 жовтня 2007 року по 12 лютого 2010 року.

Як вбачається з розрахунку фінансової санкції та пені за ставками 4%, 32%, 42% за період з 06 грудня 2007 року по 12 лютого 2010 року відповідачу нарахована штрафна санкція у сумі 2 001,94 грн. та пеня у сумі 7 884,93 грн. (а.с.31), за ставками 1%-5% за цей же період відповідачу нарахована штрафна санкція у сумі 11,72 грн. та пеня у сумі 342,01 грн. (а.с.32).

Таким чином, за період з 06 грудня 2007 року по 12 лютого 2010 року до відповідача застосована фінансова санкція у вигляді штрафу в сумі 2 013,66 грн. (2 001,94 грн. + 11,72 грн.) та пеня у сумі 8 226,94 грн. (7 884,93 грн. + 342,01 грн.).

Рішення від 19 лютого 2010 року № 37/14 отримане ДВАТ «ШБУ № 5» 26 лютого 2010 року, про що свідчить підпис посадової особи відповідача, скріплений його печаткою, на примірнику рішення (а.с.30).

Згідно з довідкою УПФУ від 26 березня 2015 року № 2973/07 рішення від 19 лютого 2010 року № 37/14 в позасудовому або судовому порядку відповідачем не оскаржувалося (а.с.71).

Докази оскарження вказаного рішення відповідачем в позасудовому або судовому порядку, рівно як і докази визнання його протиправним та скасування, суду не надані.

До органів державної виконавчої служби згадане рішення не пред'являлося, про що зазначено в письмових поясненнях представника позивача від 31 березня 2015 року (а.с.73).

Наявність у ДВАТ «ШБУ № 5» заборгованості зі сплати штрафу та пені відображена в картках особового рахунку (а.с.22-29).

29 листопада 2013 року УПФУ звернулося до голови ліквідаційної комісії ДВАТ «ШБУ № 5» з клопотанням за № 11197/02 про взяття на облік збільшеної суми боргу в розмірі 341 432,19 грн., до складу якої була включена заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 81 399,25 грн. (а.с.33).

30 грудня 2013 року між УПФУ та ДВАТ «ШБУ № 5» проведена звірка сум заборгованості відповідача по платежах до Пенсійного фонду та підписаний акт звірки.

Зі змісту акта звірки від 30 грудня 2013 року вбачається, що в результаті звіряння суми заборгованості між сторонами розбіжностей не виявлено, станом на 01 січня 2014 року заборгованість ДВАТ «ШБУ № 5» перед Пенсійним фондом України становила 341 432,19 грн., в тому числі заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 81 399,25 грн. (а.с.34).

23 вересня 2014 року УПФУ звернулося до Міністерства палива та енергетики України із заявою № 11240/02, в якій просило сприяти продовженню процедури ліквідації ДВАТ «ШБУ № 5» та погашенню боргів перед Пенсійним фондом України (а.с.35).

На час судового розгляду заборгованість, стягнення якої є предметом спору, відповідачем не погашена, що підтверджено даними карток особового рахунку страхувальника, сформованими станом на 26 березня 2015 року (а.с.48-68).

Докази, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надані.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені норми матеріального права.

П.12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) визначено, що перетворення Пенсійного фонду в неприбуткову самоврядну організацію здійснюється відповідно до окремо прийнятого спеціального Закону. До прийняття відповідного рішення функції виконавчої дирекції Пенсійного фонду, її територіальних органів виконують відповідно Пенсійний фонд України та головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

У період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Відповідно до п.п.1, 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п.1, пп.6, 9 п.4, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є територіальними органами Пенсійного фонду України; управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів; здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах УПФУ виступає у якості суб'єкта владних повноважень, який звернувся до адміністративного суду на виконання повноважень у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст.5 Закону № 1058 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування що передбачено ст.1 Закону № 1058.

Зі змісту п.1 ч.1 ст.14 Закону № 1058 вбачається, що роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у п.п.1, 10, 15 ст.11 цього Закону, віднесені до категорії страхувальників.

Страхувальники, зазначені в ст.14 цього Закону, є платниками страхових внесків, що передбачено ч.1 ст.15 Закону № 1058.

Отже, в розумінні положень п.1 ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 Закону № 1058, ДВАТ «ШБУ № 5» є страхувальником та платником страхових внесків.

Згідно з положеннями п.6 ч.2 ст.17 Закону № 1058 страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Правовий статус страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначений ст.18 Закону № 1058, згідно з ч.ч.3, 4, 6 якої страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Порядок нарахування страхових внесків визначений ст.19 Закону № 1058.

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону № 1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у п.п.1, 2, 4 ст.14 цього Закону, є календарний місяць.

За приписами ч.9 ст.20 Закону № 1058 днем сплати страхових внесків вважається у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду або у випадках, передбачених цим Законом, на рахунок Накопичувального фонду - день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Згідно з ч.12 ст.20 Закону № 1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Як встановлено судом, в порушення вимог наведених вище положень ст.20 Закону № 1058, відповідач допустив несвоєчасну та неповну сплату (перерахування) страхових внесків.

Внаслідок неналежного виконання обов'язку щодо своєчасної та повної сплати страхових внесків за період з 12 жовтня 2006 року по 20 січня 2011 року у ДВАТ «ШБУ № 5» утворилася недоїмка зі сплати страхових внесків за ставками 32%, 4%, 42% у сумі 67 371,06 грн., за ставками 1%-5% у сумі 3 787,59 грн., а разом - 71 158,65 грн.

Відповідно до ч.10 ст.20 Закону № 1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За приписами ч.ч.1-2 ст.106 Закону № 1058 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.8 ст.106 Закону № 1058 на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

П.2 ч.9 ст.106 Закону № 1058 передбачала, що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з положеннями ч.12 ст.106 Закону № 1058 нарахування пені, передбаченої ч.ч.9 і 10 цієї статті, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

Відповідно до положень ч.13 ст.106 Закону № 1058 про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених ч.ч.9-10 цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених ч.ч.9-10 цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Діючи на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону № 1058, 19 лютого 2010 року УПФУ прийнято рішення № 37/14 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким до відповідача застосована фінансова санкція у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 2 013,66 грн. та нарахована пеня в розмірі 8 226,94 грн. за період з 29 жовтня 2007 року по 12 лютого 2010 року.

Докази оскарження згаданого рішення в порядку, визначеному ч.13 ст.106 Закону № 1058, суду не надані.

Наведене зумовлює висновок, що протягом десяти робочих днів з дня одержання зазначеного рішення відповідач мав в повному обсязі сплатити застосовані до нього фінансові санкції, проте цього обов'язку належним чином не виконав, сплативши лише частину суми штрафу та пені.

Ч.14 ст.106 Закону № 1058 було передбачено, що рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених ч.ч.9-10 цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо страхувальник банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, отримали рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених ч.ч.9-10 цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання державній виконавчій службі та страхувальнику.

Рішення від 19 лютого 2010 року № 37/14 для примусового виконання органам державної виконавчої служби не пред'являвся.

Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Відповідно до ч.15 ст.106 Закону № 1058 строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Абз.5-6 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Проаналізувавши наведені норми права, суд дійшов висновку, що неналежне виконання відповідачем обов'язку щодо своєчасної та повної сплати (перерахування) страхових внесків мало місце в період з 29 жовтня 2007 року по 12 лютого 2010 року, а відтак накладені за це порушення фінансові санкції, підлягають стягненню і після 01 січня 2011 року, оскільки зазначена заборгованість виникала в період дії п.2 ч.9 ст.106 Закону № 1058.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 15 жовтня 2013 року у справі № 21-318а13, від 19 лютого 2013 року у справі № 21-432а12, від 26 березня 2013 року у справі № 21-71а13 тощо.

Оскільки на час судового розгляду у відповідача наявна недоїмка зі сплати страхових внесків, фінансових санкцій та пені, застосованих до 01 січня 2011 року, зазначена заборгованість підлягає стягненню з ДВАТ «ШБУ № 5» в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2-15, 17-20, 51, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області до Державного відкритого акціонерного товариства «Шахтобудівельне управління № 5» про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків, фінансової санкції та пені - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного відкритого акціонерного товариства «Шахтобудівельне управління № 5» (ідентифікаційний код 24813914) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області (ідентифікаційний код 37755477) недоїмку зі сплати страхових внесків, фінансової санкції та пені у сумі 81 399 (вісімдесят одна тисяча триста дев'яносто дев'ять) гривень 25 копійок, в тому числі: недоїмка зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з жовтня 2006 року по січень 2011 року у сумі 71 158,65 грн., штраф в розмірі 2 013,66 грн. за період з 29 жовтня 2007 року по 12 лютого 2010 року та пеня в розмірі 8 226,94 грн. за період з 29 жовтня 2007 року по 12 лютого 2010 року.

3. Постанова прийнята, складена та підписана у нарадчій кімнаті.

4. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд у порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

5. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.