Справа № 809/1143/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. Справа № 876/10116/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі № 809/1143/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш" до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Івано-Франківській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш" звернулося в суд з позовом, яким просило скасувати постанову від 04 лютого 2014 року №3 про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику в частині розміру накладення штрафу та обмежитись винесенням попередження, передбаченого ст. 188-20 КпАП України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш" постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що при винесенні постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії повинна була застосувати ст. 188-20 КпАП України, а не ст. 27 Закону України «Про електроенергетику».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що Державним інспектором з енергетичного нагляду, відповідно до статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статті 9 Закону України "Про електроенергетику" статті 14 Закону України "Про теплопостачання" та "Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 1996 року № 929, 25.11.2013 року вжито заходів державного енергетичного нагляду (контролю) на енергетичному об'єкті - Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш".

Предметом державного енергетичного нагляду (контролю) позивача була перевірка виконання ним частини вимог припису від 16.10.2013 року №03/30-10-085 (а.с.95-96).

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт №03/30-10-005 від 23.01.2014 року (а.с.97).

В ході вказаної перевірки встановлено ухилення від виконання позивачем вимог припису від 16.10.2013 року №03/30-10-085.

У зв'язку з невиконанням вимог припису, відповідачем винесено оскаржувану постанову №3 від 04.02.2014 року, якою за порушення законодавства про електроенергетику, у відповідності до статті 27 Закону України "Про електроенергетику", накладено штраф у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500(вісім тисяч п'ятсот) гривень (а.с.77).

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 27 Закону встановлено, що суб'єкти господарської діяльності, в тому числі, несуть відповідальність за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики та порушення умов ліцензій - штраф у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності постанови або розпорядження про накладення штрафів за встановленою формою (ч.4 ст. 27 Закону).

В той же час частиною 8 статті 27 Закону встановлено, що громадяни, працівники та посадові особи несуть адміністративну відповідальність в установленому законом порядку за порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, невиконання (ухилення від виконання) чи несвоєчасне виконання приписів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики щодо усунення порушень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання та споживачів електричної енергії.

Доводи позивача про те, що при винесенні постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Івано-Франківській області повинна була застосовувати ст. 244-13 КпАП - у відповідності до вимог ч.8 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» є безпідставними з огляду на наступне.

Зі змісту статті 27 Закону України «Про електроенергетику» вбачається, що даною нормою передбачено різних суб'єктів відповідальності: як суб'єктів господарювання (ч.2 ст.27 Закону) так і фізичних (посадових) осіб (ч.8 ст.27 Закону).

Однак, слід зазначити, що відносно господарюючих субєктів адміністративно-господарська санкція накладається у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України за №1312 від 21.07.1999 року «Про затвердження положення про порядок накладення на суб'єктів господарювання штрафів за порушення законодавства в галузі електроенергетики та сфері теплопостачання», а відносно фізичних, втому числі, посадових осіб, адміністративне стягнення накладається відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 27 не виключає можливості застосування цих санкцій одночасно.

Тобто, при накладенні адміністративно-господарських санкцій на суб'єкта господарювання, що в даному випадку було зроблено оскаржуваною постановою №3 від 04.02.2014 року, також виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 188-20 КУпАП та накладається відповідний штраф на керівника суб'єкта господарювання.

Судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки, відповідачем, окрім оскарженої постанови, було також винесено постанову за №03/30-10-7 від 23.01.2014 року, згідно якої до директора позивача ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. (а.с.78). Вказана постанова не оскаржувалась, а застосований штраф у розмірі 51 грн., сплачений згідно квитанції №437.888.1/483 від 28.01.2014 року (а.с.80).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, жодних зауважень з приводу проведення перевірки та виявлених порушень вимог нормативно-технічних документів позивачем не наведено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш" - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі № 809/1143/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

І.О. Яворський