Справа № 815/640/15
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/640/15

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного суду від 19 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання надати відповідь на запит,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання протиправною бездіяльність щодо несвоєчасного надання інформації у відповідь на запит до публічної інформації щодо звіту про реалізацію заходів, які проведені у зв'язку зі святкуванням Всесвітнього дня охорони праці; зобов'язання у термін передбачений законом надати відповідь на запит до публічної інформації щодо звіту про реалізацію заходів, які проведені у зв'язку зі святкуванням Всесвітнього дня охорони праці.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що відповідач неправомірно не надав відповіді на його запит до публічної інформації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування постанови в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у зв'язку з тим, що судом неповно з'ясовані обставини справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Згідно листа Держатомрегулювання від 04 серпня 2014 року №09-14/5068/31з, електрона адреса , яка вказана на сайті Держатомрегулювання України, не є офіційною адресою Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки, у зв'язку з відсутністю договору між провайдером, який надає послугу та Південною держінспекцією. Адреса, якою користується відповідач, є довідковою та використовується виключно для скорочення термінів виконання деяких розпорядчих документів (при дублюванні листів звичайною поштою).

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не порушені права позивача на доступ до публічної інформації, гарантовані Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що суд першої інстанції не розглядав та не оцінював докази надані позивачем, стосовно того, що електронна адреса ., яка наведена на сайті Мінекономрозвитку України у підрозділі «Перелік органів державного ринкового нагляду» розділу «Державна політика у сфері державного ринкового нагляду» на час надсилання запиту до публічної інформації була наведена як контактна адреса Південної держінспекції, а не довідкова; також вважає, що відповідач не надав жодного доказу що на довідкову електронну адресу не можливо надсилати запити, коли законодавець вказує, що необхідно надсилати запити саме на електронну адресу. У зв'язку з викладеним апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким задовольнити його адміністративний позов.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-//І, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 зазначеного Закону, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію. Частиною 1, 3 ст. 19 Закону передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Як передбаченого статтею 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено коло розпорядників інформації, до яких також відноситься відповідач - Південна державна інспекція з ядерної та радіаційної безпеки.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" Південна державна інспекція з ядерної та радіаційної безпеки, як розпорядник інформації, зобов'язана надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

При цьому, відповідь на запит на інформацію розпорядник інформації, в силу вимог ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", має надати не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У зв'язку з вище наведеними положеннями норм забезпечується право позивача на публічну інформацію та обов'язок відповідача, у разі отримання запиту, надавати на нього таку інформацію.

Як вбачається з позову, ОСОБА_2 23 липня 2014 року звернувся до начальника Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки з запитом до публічної інформації, а саме у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» просить надати йому звіт про реалізацію заходів, що проведені Південною держінспекцією у зв'язку зі святкуванням всесвітнього дня охорони праці.

Відповідь на свій запит від 23 липня 2014 року позивач просив направити на його поштову адресу: АДРЕСА_1, 65070 і на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказаний запит, як вказує позивач, він надіслав зі своє електронної адреси - ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну адресу , яка згідно листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 листопада 2014 року №2006-09/39608-09 належить Південній державній інспекції з ядерної та радіаційної безпеки.

Але, з листа Держатомрегулювання від 04.08.2014 року № 09-14/5068-31з вбачається, що позивачу було повідомлено, про те що електронна адреса , не є офіційною електронною адресою Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки, а також поінформовано, що зазначену електронну адресу вилучено з сайту Держатомрегулювання. Крім того листом Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки зазначено, що електронною адресою не користується, у зв'язку з відсутністю договору між провайдером, який надає послугу та Південною державною інспекцією з ядерної та радіаційної безпеки, електронна адреса використовувалась виключно для скорочення термінів виконання деяких розпорядчих документів. Також повідомлено позивача про те, що ПЕОМ які належать Південній держінспекції, не облаштовані антивірусними програмами у зв'язку з відсутністю відповідних спеціалістів та призначених цільових коштів на придбання, установку та супровід сертифікованих в Україні програмних продуктів, тому не може гарантуватись отримання всієї поштової кореспонденції, що надсилається на довідкову електронну адресу, створену у мережі Інтернет.

Згідно частини 1 статті 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків , встановлених статтею 72 цього кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем не надано жодних доказів належності електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 саме ОСОБА_2, а також будь яких доказів фактичного направлення запиту до публічної інформації від 23 липня 2014 року.

Крім того, листом Держатомрегулювання від 20.10.2014 року за №09-14/6783-57з для вирішення питання неотримання відповідей на запити до публічної інформації, надісланих у період з 20 травня 2014 року по 23 вересня 2014 року, на електрону адресу Південної держінспекції, позивачу було запропоновано надіслати до Держатомрегулювання завірені ним копії цих запитів із підтвердженням їх відправлення.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено факту належності йому електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактичного направлення запиту до публічної інформації від 23 липня 2014 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності порушення права позивача на доступ до публічної інформації та відповідно підстав для задоволення позову.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197;п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв