Справа № 369/2781/14-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Київ К/800/54227/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Горбатюка С.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року

у справі № 369/2781/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яким просив визнати протиправними дії сільської ради щодо прийняття рішення від 11 грудня 2013 року № 422/13 та № 422/25 про відмову у задоволенні клопотання про передачу у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га, розташованої в межах села Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з підстав, не передбачених статті 118 Земельного кодексу України; скасувати рішення відповідача та зобов'язати внести на пленарне засідання сесії сільської ради та розглянути клопотання про виділення йому земельної ділянки у власність, за результатами чого прийняти належне рішення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2014 року у справі № 369/2781/14-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Білогоролдською сільською радою Києво - Святошинського району Київської області на виконання постанови Києво-Святошинського районного суду від 24 вересня 2013 року повторно розглянуто звернення громадянина України ОСОБА_4 про виділення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах села Білогородка та рішеннями двадцять сьомої сесії шостого скликання від 18 грудня 2013 року № 422/13 та № 422/25 Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області відмовила позивачу в задоволенні таких клопотань на підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, у зв'язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотання зазначається цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За наведених норм права, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що подане клопотання позивача про отримання безоплатно у власність земельної ділянки відповідачем розглянуте в спосіб та порядок, передбачений чинним законодавством України, також в оскаржуваному рішенні Лісниківської сільської ради вказані підстави, згідно яких клопотання позивача залишено без задоволення.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позначене на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з и орієнтовними розмірами є обов'язковою складовою частиною заяви.

В обґрунтування касаційної скарги представника ОСОБА_5 фактично покладені доводи, які зводяться до переоцінки доказів у справі та не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення судів попередній інстанцій підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі №369/2781/14-а - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: