Справа № 683/3742/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/3742/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук Л.А.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

15 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:секретаря судового засідання: Мартинюк В.В.,

за участю: представника відповідача: Роюк Вікторії Вікторівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області про визнання розпорядження незаконним щодо здійснення перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області (далі УПФУ в Старокостянтинівському районі) про визнання незаконним розпорядження щодо здійснення перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату № 63 від 10.12.1999 року, виданої фірмою "Моноліт".

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з'явилася, через відділ реєстрації та інформації Вінницького апеляційного адміністративного судуподала заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження відповідача про перерахунок пенсії без довідки про заробітну плату за 1990-1996 роки є незаконним, оскільки відповідно до чинного законодавства, для очислення пенсії за віком за бажанням пенсіонера враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року не залежно від перерв.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи та під час розгляду справи в відкритому судовому засіданні, ОСОБА_4 є пенсіонером за віком. Відповідачем, при призначенні пенсії позивачу не було враховано її заробіток за 1990-1996 роки на фірмі "Моноліт", а тому вона в серпні 2009 року подала до УПФУ в Старокостянтинівському районі про перерахунок пенсії з врахуванням вказаного стажу, але отримала відмову. Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 26.03.2010 року визнано незаконною відмову відповідача в перерахунку пенсії позивачу та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії останній з врахуванням довідки про заробітну плату № 63 від 10.12.1999 року, виданої фірмою "Моноліт" (далі довідка № 63).

Відповідно до розпорядження УПФУ в Старокостянтинівському районі № 145263 від 02.06.2011 року, ОСОБА_4 здійснено перерахунок пенсії відповідно до постанови суду.

Проте, 21.06.2013 року відповідачем винесено інше розпорядження, яким здійснено повторний перерахунок пенсії позивачу без врахування довідки про заробітну плату № 63.

На звернення ОСОБА_4 УПФУ в Старокостянтинівському районі повідомило її про те, що довідка № 63 не підтверджена первинними документами, а тому викликає сумніви щодо своєї дійсності.

11.07.2013 року начальник УПФУ в Старокостянтинівському районі подав до Старокостянтинівського РВ УМВС України заяву про кримінальне правопорушення, з метою перевірки достовірності даних викладених в зазначеній довідці.

Згідно висновку слідчого Старокостянтинівського РВ УМВС України від 19.07.2013 року перевірку по даній заяві припинено в зв'язку з тим, що неможливо встановити чи заявлена довідка є фіктивною та такою, що не відповідає дійсності, а тому в діях ОСОБА_4 не вбачається події кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з таким висновком, 05.08.2013 року УПФУ в Старокостянтинівському районі оскаржило його до Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури.

Рішенням прокурора Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури від 08.08.2013 року матеріали справи повернуто до Старокостянтинівського РВ УМВС України, з тих підстав, що перевірку проведено не в повному обсязі.

Згідно висновку слідчого Старокостянтинівського РВ УМВС України від 21.03.2014 року перевірку припинено з тих же підстав, які викладені в висновку від 19.07.2013 року.

Таким чином, не встановлено неправомірність довідки № 63.

Після отримання результатів перевірки, відповідач не відновив позивачу виплату пенсії з врахуванням заробітку за 1990-1996 роки, що слугувало підставою для повторного звернення нею до суду.

Постановою Старокостянтинівського районного суду від 01.04.2014 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову. Рішення суду мотивовано тим, що правоохоронними органами не доведено правомірність довідки, хоча й не встановлено того, що вона видана неправомірно.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014 року, рішення суду першої інстанції змінено тільки в мотивувальній частині.

Посилаючись на те, що резолютивну частину вказаного рішення суду першої інстанції про відмову в перерахунку пенсії позивачу з врахуванням довідки №63, судом апеляційної інстанції залишено без змін, УПФУ в Старокостянтинівському районі відмовило їй в перерахунку пенсії відповідно до постанови Старокостянтинівського районного суду від 26.03.2010 року, яка набула законної сили та підлягає обов'яковому виконанню.

Колегія суддів вважає зазначені посилання відповідача безпідставними, оскільки суд апеляційної інстанції не надавав оцінки правомірності його дій, в зв'язку з тим, що ці обставини вже були встановлені постановою суду першої інстанції від 21.06.2013 року по справі № 2-а-85/2010 року, про що було вказано в мотивувальній частині зазначеної вище постанови. А резолютивну частину постанови суду першої інстанції про відмову в позові, судом апеляційної інстанції залишено без змін з тих підстав, що позивачем був неправильно обраний спосіб захисту свого порушеного права, так як правовий наслідок для позивача створює розпорядження відповідача, а не його дії.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність розпорядження відповідача від 21.06.2013 року за № 145263 про перерахунок пенсії ОСОБА_4 без врахування довідки № 63, оскільки відсутність первинних документів не є обставиною, що залежить від позивача та не може слугувати підставою для позбовлення її реалізації права на пенсійне забезпечення.

Крім того, суд вважає таке розпорядження УПФУ в Старокостянтинівському районі передчасним, оскільки на момент його прийняття у відповідача не було підтвердження про недійсність довідки №63, а його посилання на те, що в довідці наявна описка в сумі заробітньої за грудень 1994 року суд рахує такими що не заслуговують на увагу, оскільки загальну суму заробітньої плати за 1994 рік розраховано вірно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старокостянтинівському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 17 квітня 2015 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.