Справа № 808/943/15
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року 17:05Справа № 808/943/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сірик К.Л.,

представника позивача: Іоффе В.Л.,

представника відповідача: Язевої Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРАЛ, ГМБХ»

до: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.01.2015 №/569

ВСТАНОВИВ:

17.02.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРАЛ, ГМБХ» (далі - позивач, ТОВ «Корал, ГБМХ») звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.01.2015 №/569.

Ухвалою суду від 18.02.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/943/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 05.03.2015.

Провадження у справі неодноразово зупинялося за клопотанням сторін для надання додаткових доказів.

15.04.2015 провадження у справі поновлено.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 15.04.2015 на підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав, зазначених у позовній заяві. Зазначив, що господарські операції позивача з його контрагентами ТОВ «Велтрейд - М» та ТОВ «КСВ - Груп» підтверджуються належним чином оформленими первинними документами. Позивач мав всі правові підстави для формування податкового кредиту за спірними господарськими операціями. Підприємства несуть виключно індивідуальну відповідальність за виконання ними свого обов'язку по сплаті податку, оскільки на них законодавством покладено обов'язок ведення податкового обліку та подання звітності. Спірне податкове повідомлення - рішення винесене відповідачем без урахування фактичних обставин, з порушенням норм діючого законодавства є протиправним та підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, з підстав, викладених у запереченнях на позов. Зазначив, що підставою для нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість слугували висновки акту перевірки по господарським взаємовідносинам позивача з ТОВ «Велтрейд - М» за період липень 2014 року та ТОВ «КСВ - Груп» за період липень 2014 року, на підставі якого встановлені порушення позивачем пп.14.1.36, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1, пп.44.3, пп.44.6 ст.44, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200, ст.201 Податкового кодексу України. За висновками акту перевірки, по поставці ТОВ «Велтрейд - М» товарів неможливо встановити походження товару, простежити ланцюг постачання товару до виробника. Внаслідок дефектності наданих до перевірки товарно - транспортних накладних (далі - ТТН) не встановлено фактичного відвантаження товарів, їх реального транспортування. Також автомобілі, якими надавалися транспортні послуги ТОВ «КСВ - Груп» не зареєстровано на вказану юридичну особу. Підприємство ТОВ «Віста 2014» є основним постачальником, який формує податковий кредит ТОВ «Велтрейд - М» та ТОВ «КСВ - Груп» у липні 2014 року. По вказаному підприємству отримано податкову інформацію, згідно якої не встановлено місцезнаходження платника податків, суб'єкт господарювання зареєстрований на осіб, які до діяльності особи відношення не мають. На підставі зазначеного відповідач вбачає проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру. Вважає висновки податкової обґрунтованими, а спірне податкове повідомлення - рішення правомірним. Просить у задоволенні позову відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи фахівцями відповідача була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість при здійсненні фінансово - господарських операцій з ТОВ «Велтрейд - М» код за за період липень 2014 року, ТОВ «КСВ - Груп» код за за період липень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку за період липень 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки від 12.09.2014 №130/22-01/36015425 (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення:

- пп.14.1.36, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1, пп.44.3, пп.44.6 ст.44, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200, ст.201 Податкового кодексу України, Наказу № 678 від 13.11.2013 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», в результаті чого підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 39 546 грн., у т.ч. по підприємствам: ТОВ «Велтрейд - М» (код за ) на суму ПДВ - 37 343 грн. 91 коп., ТОВ «КСВ - Груп» (код за ) за період липень 2014 року на суму ПДВ - 2 203 грн. 32 коп., що призвело до:

- завищення податкового кредиту (р. 17 податкової Декларації з ПДВ за липень 2014 р.) на суму ПДВ - 39 546 грн.;

- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту (р. 18 податкової Декларації з ПДВ за липень 2014 р.) на суму ПДВ - 39 546 грн.;

- заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (р. 25 податкової Декларації з ПДВ за липень 2014 р.) на суму ПДВ - 39 546 грн.

На підставі матеріалів перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 20.01.2015 №/569, яким збільшено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 59 319 грн., у тому числі за основним платежем - 39 546 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 19 773 грн.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в акті перевірки, перевіркою встановлені господарські взаємовідносини між ТОВ «Корал, ГМБХ» (покупець) та ТОВ «Велтрейд-М» код за - платник ДПІ у Заводському районі м.Запоріжжя, сума взаємовідносин ПДВ за липень 2014 року складає - 37 342 грн. 91 коп.

Так, встановлено, що між ТОВ «Велтрейд-М» (Постачальник) укладено договір постачання №6-0584 від 01.07.2014 з ТОВ «Корал, ГМБХ» (Покупець), згідно з умовами якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення, асортимент, технічні умови, якість, кількість, ціна, умови оплати, умови та строки постачання наведені у видаткових накладних. Видаткові накладні, складені до даного договору та підписані уповноваженими особами, є невід'ємною частиною договору. На виконання умов угоди ТОВ «Велтрейд-М» поставлено товари (роботи, послуги), на що виписані податкові, видаткові накладні.

В акті зазначено, що підприємством до перевірки не надано обігово-сальдові відомості тому неможливо зробити висновок щодо наявності дебіторської/кредиторської заборгованості з ТОВ «Велтрейд-М». Сертифікати походження товару до перевірки не надано, отже неможливо встановити походження товару, неможливо простежити ланцюг постачання товару від виробника.

ТОВ «Корал, ГМБХ» до перевірки надано паспорт якості речовини поверхнево-активної «Естері А 04» виробником речовини є ТОВ «НВП «Електрогазхім» та паспорт якості речовини ORISIL 200 виробником якої є ТОВ «Завод ДК Орісіл».

За результатами аналізу АІС «Податковий блок» в ланцюгах постачання ТОВ «Велтрейд-М» відсутні підприємства ТОВ «НВП «Електрогазхім» та ТОВ «Завод ДК Орісіл».

Податковою зроблено висновок про неможливість встановлення походження товару, та неможливість простежити ланцюг постачання товару від виробника.

Згідно з умовами договору асортимент, технічні умови, якість, кількість, ціна, умови оплати, умови та строки постачання наведені у видаткових накладних. За результатами перевірки встановлено відсутність наведення у видаткових накладних вищевказаних показників.

Транспортування товару здійснювалось ТОВ «КСВ-Груп» (договір №6-0572 від 11.06.2014) відповідно до ТТН наданих до перевірки:

№602 від 03.07.2014. Автомобіль КАМАЗ НОМЕР_1, причеп МАЗ. Водій ОСОБА_3 Замовник ТОВ «Корал, ГМБХ». Вантажовідправник ТОВ «Велтрейд-М». Вантажоодержувач ТОВ «Корал, ГМБХ». Пункт навантаження Дніпропетровська область смт.Губініха. Пункт розвантаження м.Запоріжжя, вул.Фінальна 1Б;

№603 від 14.07.2014. Автомобіль КАМАЗ НОМЕР_1, причеп МАЗ. Водій ОСОБА_3 Замовник ТОВ «Корал, ГМБХ». Вантажовідправник ТОВ «Велтрейд-М». Вантажоодержувач ТОВ «Корал, ГМБХ». Пункт навантаження Дніпропетровська область смт.Губініха. Пункт розвантаження м.Запоріжжя, вул.Фінальна 1Б;

№603 від 17.07.2014. Автомобіль КАМАЗ НОМЕР_1, причеп МАЗ. Водій ОСОБА_3 Замовник ТОВ «Корал, ГМБХ». Вантажовідправник ТОВ «Велтрейд-М». Вантажоодержувач ТОВ «Корал, ГМБХ». Пункт навантаження Дніпропетровська область смт.Губініха. Пункт розвантаження м.Запоріжжя, вул.Фінальна 1Б;

№605 від 29.07.2014. Автомобіль КАМАЗ НОМЕР_1, причеп МАЗ. Водій ОСОБА_3 Замовник ТОВ «Корал, ГМБХ». Вантажовідправник ТОВ «Велтрейд-М». Вантажоодержувач ТОВ «Корал, ГМБХ». Пункт навантаження Дніпропетровська область смт.Губініха. Пункт розвантаження м.Запоріжжя, вул.Фінальна 1Б.

За результатами аналізу наданих до перевірки ТТН, встановлено, їх невідповідність вимогам чинного законодавства України та зроблено висновок про порушення пп.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, відсутність первинних документів в підтвердження вказаних витрат, а саме: в ТТН вказано лише місто (смт.Губініха) завантаження, не вказана повна адреса; підприємство ТОВ «Велтрейд-М» знаходиться на обліку у Заводському районі м.Запоріжжя, податкова адреса м.Запоріжжя, а пункт навантаження у ТТН вказано Дніпропетровська область смт.Губініха. Згідно проведеного аналізу податкової звітності у підприємства ТОВ «Велтрейд-М» відсутні виробничі потужності, складські приміщення; у ТТН не заповнені графи з відомостями про вантаж за наступними номерами: №11, 12,13,14,15 «маса брутто, час вибуття, прибуття, простою, назва кількості, підпис відповідальної особи при вантажно-розвантажувальних операціях».

Згідно проведеного аналізу АІС «Автомобіль», встановлено, що Автомобіль КАМАЗ НОМЕР_1, яким було здійснено перевезення товару від ТОВ «Велтрейд-М» зареєстровано на ПП «Гранд» (у Амур - Ніжнедніпровському районі м.Дніпропетровська). Проте за результатами аналізу податкового кредиту ТОВ «Велтрейд-М» за липень 2014 року відсутні взаємовідносини з ПП «Гранд».

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, в наслідок дефектності наданих ТОВ «Корал, ГМБХ» до перевірки ТТН не виявлено фактичного відвантаження товарів, їх реального транспортування - не виявлено належним чином складених первинних документів, по яких відбувався би рух товару від продавця (постачальника) до покупця. Відповідно наявних на час проведення перевірки документів немає можливості визначити фактичний шлях перевезення, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного.

Також, матеріалами перевірки встановлено, що основним постачальником транспортних послуг позивача є підприємство ТОВ «КСВ-Груп» код за .

Так, між ТОВ «Корал, ГМБХ» (Виконавець) та ТОВ «КСВ-Груп» (Замовник) укладено договір. Згідно умов договору Виконавець зобов'язується організувати доставку ввіреного йому вантажу до пункту призначення у встановлений договором та додатками до нього строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а Замовник зобов'язується сплатити за це перевезення встановлену плату. Виконавець має право виконувати перевезення за цим договором із залученням третьої сторони. При цьому Виконавець виступає як експедитор і несе відповідальність за дії/бездіяльність такої третьої сторони, як за свої власні дії/бездіяльність. Вартість транспортних послуг за цим договором визначається сторонами заявками, які є невід'ємною частиною даного договору. На виконання угоди ТОВ «Корал, ГМБХ» отримані податкові накладні, виписані ТОВ «КСВ-Груп».

В акті перевірки зазначено, що позивачем до перевірки не надано обігово-сальдові відомості тому неможливо зробити висновок щодо наявності дебіторської/кредиторської заборгованості з ТОВ «КСВ-Груп». Транспортування товару здійснювалось відповідно до ТТН.

Згідно проведеного аналізу АІС «Автомобіль», встановлено, що жодний з наведених в ТТН автомобілів не зареєстровано на ТОВ «КСВ-Груп», а по автомобілю Мерседес АЕ8996 ЕМ взагалі відсутня реєстрація.

У зв'язку з вищенаведеним податковим органом зроблено висновок, що ТОВ «Корал, ГМБХ» неправомірно сформований податковий кредит від ТОВ «Велтрейд-М» код за за період липень 2014 року на суму ПДВ - 37 342 грн. 91 коп., ТОВ «КСВ-Груп» код за за період липень 2014 року на суму ПДВ - 2 203 грн. 32 коп.

Відповідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Підпунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. Згідно з п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно пп. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що податковий кредит визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг у разі здійснення придбання товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару/послуги та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця за умови її складання особою, зареєстрованою як платник податку в порядку визначеному законодавством.

В акті перевірки відсутнє посилання на те, що податок на додану вартість віднесений до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних, складених з порушенням діючого законодавства.

Віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту здійснено по першій події відповідно до вимог законодавства.

Інших обмежень щодо права на податковий кредит, для операції, по яким податкові накладні не підлягають державної реєстрації, законодавством не передбачено.

Окрім того, порушення контрагентом вимог податкового законодавства чи не виконання ним своїх зобов'язань перед бюджетом не може бути підставою для неможливості формування податкового кредиту на підставі господарських операцій інших суб'єктів господарювання, оскільки, відповідно до ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому до відповідальності може бути притягнутий лише порушник, яким у даному випадку позивач не може бути.

Статтею 3 Закону України №996-ІV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону №996-ІV та п.2.4 Положення №88, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 Положення №88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідачем не доведено, у чому саме надані позивачем первинні документи не відповідають наведеним вимогам Закону.

В судовому засіданні представником позивача на підтвердження реальності здійснення господарських операцій із вищезазначеними контрагентами (ТОВ Велтрейд - М» та ТОВ «КСВ - Груп») були надані для долучення до матеріалів справи усі документи, що засвідчують вчинення таких операцій з безпосереднім постачальником позивача, які також знайшли своє відображення у акті перевірки, зокрема: договори, податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), виписки з банку, тощо.

Так матеріали справи свідчать, що протягом періоду, за який здійснювалася перевірка позивач здійснював діяльність в галузі виробництва інших органічних та неорганічних хімічних речовин, іншої хімічної продукції (добавки комплексні «Coral»).

Для здійснення господарської діяльності позивачем був укладений з ТОВ «Велтрейд - М» договір № 6-0584 на поставку продукції. На підставі вказаного договору ТОВ «Велтрейд - М» згідно видаткових накладних (зазначених на аркушах 6-7 акту перевірки) у липні 2014 року передало позивачу продукцію виробничо - технічного призначення (речовина поверхнево - активна «Естерін А 04», Orisil 200) на загальну суму 224 057 грн. 45 коп., в тому числі ПДВ 37 342 грн. 91 коп. Під час здійснення вказаної господарської операції сторонами складалися товарно - транспортні накладні (зазначені на арк. 7 акту перевірки). Перевезення продукції здійснювалося ТОВ «КСВ - Груп» на підставі укладеного з ТОВ позивачем договору № 6-0572 від 11.06.2014 про надання транспортних послуг. Оплату, придбаного у ТОВ «Велтрейд - М» товару позивач здійснив у безготівковому порядку згідно платіжних доручень (зазначених на арк.7 акту перевірки).

Також, відповідно до договору від 11.06.2014, укладеного між позивачем та ТОВ «КСВ - Груп» № 6 - 0572 про надання транспортних послуг, у липні 2014 року ТОВ «КСВ - Груп» надало позивачу транспортні послуги на загальну суму 13 220 грн., в тому числі ПДВ 2 203 грн. 33 коп., що підтверджується актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) (зазначені на арк.8 акту перевірки), які складені на підставі ТТН, за якими здійснювалося перевезення товару. Оплату транспортних послуг ТОВ «КСВ - Груп» позивач здійснив у безготівковому порядку згідно платіжних доручень (зазначені на арк. 8 акту перевірки).

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні операції щодо поставки товару та надання транспортних послуг були належним чином оформлені, документально підтверджені; документи мають необхідні реквізити, скріплені підписами повноважних осіб і печаткою підприємств, що відповідає вимогам Закону N 996-XIV та Положення № 88. Викладені факти знайшли підтвердження в самому акті перевірки.

Податкові накладні, виписані ТОВ «Велтрейд - М» та ТОВ «КСВ - Груп» на адресу позивача, складені зареєстрованими платниками податку на додану вартість з дотриманням вимог законодавства щодо форми та порядку їх оформлення, що не заперечується актом перевірки (арк. 6- 8 акту).

Таким чином, реальність поставки продукції виробничо - технічного призначення (речовина поверхнево - активна «Естерін А 04», Orisil 200) ТОВ «Велтрейд - М» та надання транспортних послуг ТОВ «КСВ - Груп» на адресу позивача підтверджується первинними документами - видатковими та податковими накладними, ТТН, актами здачі - прийняття робіт (надання послуг).

Придбана у ТОВ «Велтрейд - М» продукція (речовина поверхнево - активна «Естерін А 04», Orisil 200) використана позивачем для виробництва добавок комплексних «Coral», тобто використання придбаної продукції у власній господарській діяльності позивача зумовлено видами діяльності, що здійснювалося товариством у період, який підлягав перевірці податковим органом.

Крім того, на момент вчинення спірного правочину ТОВ «Велтрейд - М» та ТОВ «КСВ Груп» були зареєстрованими суб'єктами господарювання та платниками податків на додану вартість з присвоєнням індивідуального податкового номера платника ПДВ.

Щодо ненадання до перевірки сертифікатів походження товарів суд зазначає, що у розумінні Закону №996-ХІV та Положення № 88 вказані документи не є первинними документами, на яких грунтується бухгалтерський та податковий облік. Тож їх відсутність або наявність не впливає на формування податкового кредиту.

До того ж, відсутність товарно-транспортної накладної чи недоліки у заповненні її граф не є підставою для висновків податкового органу про неправомірність віднесення сплачених сум до податкового кредиту по реальним фактичним операціям придбання товарів (робіт, послуг) та використання їх в господарській діяльності. Такі висновки знайшли своє відображення у постанові Верховного Суду України від 31.10.2011 та постанові Вищого адміністративного суду України від 15.12.2011 №К/9991/7506/11.

Щодо відсутності реєстрації на ТОВ «КСВ-Груп» автомобілів, якими надавалися транспортні послуги, то вказаний факт не заперечує можливість їх оренди, залучення третіх осіб до виконання договору. Так, в судовому засіданні позивачем були надані копія договору суборенди транспортних засобів №01/06-14 від 01.06.2014 з ТОВ «КСВ-ГРУП», копії технічних паспортів на транспортні засоби, довідка ТОВ «КСВ-ГРУП» від 07.04.2015 про підтвердження знаходження в липні 2014 року на підприємстві транспортних засобів, на яких здійснювалися перевезення товарів на адресу ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ».

Щодо відсутності взагалі реєстрації по автомобілю Мерседес АЕ8996 ЕМ, суд зазначає, що відповідачем не надані відповідні письмові докази такої не реєстрації. Крім того, зазначеним автомобілем здійснювалося транспортування продукції від вантажовідправника ТОВ «КОРАЛ, ГМБХ» до вантажоодержувача ТОВ «Завод ЗБВ №7 (стор.8 акта перевірки), тобто подальша реалізація позивачем продукції, що не стосується питання формування позивачем податкового кредиту за спірний період.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Крім того, суд при розгляді справи, керуючись приписами ст. 8 КАС України, бере до уваги, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту в зв'язку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, рішення якого згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009 судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Відповідачем не доведена обізнаність позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності. Аналогічні висновки зроблені Європейським судом з прав людини в рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України».

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відсутність правопорушення з боку позивача, у зв'язку з чим спірне рішення є необґрунтованими та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРАЛ, ГМБХ» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.01.2015 №/569,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 20.01.2015 №/569, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 59 319 грн., у тому числі за основним платежем - 39 546 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 19 773 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРАЛ, ГМБХ» (вул.Фінальна, буд. 1-б, м.Запоріжжя, 69106 ) судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий