Справа № 377/90/15-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/90/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко Т.О. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області про визнання незаконними дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язання призначити пенсію та виплачувати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області, в якому просила суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу у відповідності до ст.. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах та виплачувати пенсію у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: зобов'язати відповідача призначити та виплачувати їй пенсію з 11.10.2012 року у відповідності до вимог ст.45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу на підставі рішення комісії по вирішенню спірних питань визначення статусу потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи надано статус громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю з 1987 року, у зв'язку із чим видано посвідчення 4 категорії серія НОМЕР_1 від 03.11.1993 року.

11.10.2012 позивач подала до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області заяву про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно з частиною 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З метою перевірки наявності у ОСОБА_5 права на пенсію зі зниженням пенсійного віку, зокрема правомірності видачі їй вказаного вище посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, відповідач зробив запити в тому числі до Головного управління соціального захисту населення.

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області від 10.01.2013 №62/03 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, яке мотивоване тим, що відповідно до наданої на запит відповіді Головного управління соціального захисту населення, посвідчення потерпілої від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії видано позивачу безпідставно, питання щодо підтвердження даного факту буде винесено на розгляд відповідної комісії Київської облдержадміністрації.

21.02.2013 рішенням № 166 (у формі протоколу) Комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986, визнано факт необґрунтованої видачі посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи ОСОБА_5

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року у справі №377/675/13-а за позовом ОСОБА_5 до Київської обласної державної адміністрації, Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році про визнання протиправними дій та скасування витягу з протоколу, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено повністю.

Суд визнав протиправними дії Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році щодо визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 та скасував витяг з протоколу Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році № 166 засідання комісії від 21.02.2013р. в частині визнання факту необґрунтованості видачі посвідчення категорії 4 ОСОБА_5.

В силу положень статті 254 КАС України вказане рішення набрало законної сили з моменту проголошення.

У зв'язку із скасуванням у судовому порядку протоколу комісії від 21.02.2013 №166 в частині визнання факту необґрунтованості видачі посвідчення категорії 4 ОСОБА_5, позивач 05.02.2014 звернулася до пенсійного органу із повторною заявою про призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Листом від 19.02.2014 №18/Т-03 відповідач повідомив, що УПФ було повторно направлено запит на підтвердження правомірності видачі Тихо ненко О.В. посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо не призначення їй пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку протиправними, звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (із змінами і доповненнями) до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 14 цього Закону для встановлення пільг і компенсацій визначено, зокрема, таку категорію осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років категорія 4.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 цього Закону підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

За правилами ч. 4 цієї статті видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення здійснюється місцевими радами народних депутатів на цих територіях.

Згідно додатку 1 "Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", м. Славутич Київської області віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до абз. 3 п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 р., видача посвідчень провадиться потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (крім зазначеним у абз. 2 цього пункту) Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Згідно абз. 14 п. 10 Порядку видача посвідчень здійснюється особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 7).

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Згідно з абз. 7 п.п. "г" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, подання документів, які засвідчують особливий статус особи: зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до п. 12 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року, спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт.

Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії слугував протоколу № 166 від 21.02.2013 Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали учать у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році при Київській обласній держадміністрації, в якому встановлено безпідставну видачу посвідчення ОСОБА_5 потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року у справі №377/675/13-а визнано протиправними дії Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році щодо визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 та скасовано витяг з протоколу Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році № 166 засідання комісії від 21.02.2013р. в частині визнання факту необґрунтованості видачі посвідчення категорії 4 ОСОБА_5.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції у справі №377/675/13-а виходив із встановлених в ході розгляду обставин, що факт постійного проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В силу вимог частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін

Верховний Суд України у постанові від 8 грудня 2009 року (справа 21-1573во09) акцентував увагу на тому, що відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

Таким чином, рішення оформлене протоколом комісії № 166, яке визнано протиправним та скасовано у відповідній частині згідно із судовим рішенням, яке набрало законної сили, вважається таким, що не діє у цій частині з моменту його прийняття.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача, при цьому виходить з таких обставин:

- судовим рішенням яке набрало законної сили у справі 377/675/13-а встановлено обставини щодо постійного проживання Тихо ненко О.В. на території зони посиленого радіоекологічного контролю;

- протокол комісії №166, як підстава відмови у призначенні позивачу пенсії, є таким, що не діє з моменту прийняття у частині визнання факту необґрунтованості видачі посвідчення категорії 4 ОСОБА_5.

Відповідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України у місті Славутичі Київської області про визнання незаконними дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язання призначити пенсію та виплачувати - залишити без задоволення, а постанову Славутицького міського суду Київської області від 10 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 20 квітня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.