Справа № 804/8795/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2015р. м. Київ К/800/690/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року

у справі №804/8795/14

за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі - ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1)

про застосування арешту коштів,-

встановив:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому поставлено питання про застосування арешту коштів на відкритих рахунках відповідача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21 липня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у податкового органу наявні законодавчо визначені підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, вказуючи на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та прийняття нового, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій наказом в.о. начальника ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області №741 від 23.05.2014 року про організацію здійснення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 призначено проведення документальної планової виїзної перевірки відповідача за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України в термін з 09.06.2014 року тривалістю 10 робочих днів.

На виконання зазначеного наказу позивачем були виписані: повідомлення №275/10/17-334 від 23.05.2014 року, щодо проведення перевірки; відповідні направлення на перевірку №754, №755, №756 від 10.06.2014 року.

Вищезазначені наказ та повідомлення були направлені суб'єктом владних повноважень відповідачу засобами поштового зв'язку.

Разом з тим, у липні 2014 року поштове відправлення було повернуто до позивача у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

З метою проведення документальної планової виїзної перевірки фахівцями податкового органу був здійснений виїзд за податковою адресою відповідача та встановлено, що в час здійснення виїзду, а саме, 10.06.2014 року о 14год. 30хв. ФОП ОСОБА_1 за відповідною адресою не знаходився, про що був складений акт №696/173-НОМЕР_1 від 10.06.2014 року.

В матеріалах справи також міститься: акт №701/173-НОМЕР_1 від 13.06.2014 року про відмову від підпису у направленні на перевірку та допуску співробітників ДПІ у Бабушкінському районі для здіснення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_1.; акт №702/173-НОМЕР_1 від 16.06.2014 року про здійснення виходу за юридичною адресою з метою вручення направлення щодо документальної перевірки ФОП ОСОБА_1, відповідно до якого за податковою адресою відповідач не знаходиться, отже, здійснити документальну планову виїзну перевірку не є можливим.

На підставі вищевикладеного начальником ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було прийнято рішення №16713 від 16.06.2014 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків, оскільки ФОП ОСОБА_1 відмовляється від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції цілком обґрунтовано виходив з наступного.

Відповідно до п.94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Отже, розглядувана норма передбачає дві обставини, за наявності яких може бути застосований арешт майна платника податків: 1) платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення; 2) платник податків відмовляється від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Процедура допуску посадових осіб до проведення перевірки регламентована статтею 81 Податкового кодексу України.

За правилами, передбаченими п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, встановлених у цій нормі документів.

Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 ПК України визначено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється (абзац 6 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзаців 7 - 8 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України при пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як вбачається з акта №701/173-НОМЕР_1 від 13.16.2014 (а.с.12-13), податковий орган не може здійснити планову виїзну перевірку, оскільки відповідач відмовляється від її проведення шляхом не надання первинних документів, які підтверджують дані, наведені у деклараціях з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.

В той час як, відповідно до п.п.20.1.38 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду із заявою про вилучення оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, при розгляду справи судами попередніх інстанцій позивачем не було надано доказів відмови суб'єкта господарювання у наданні документів до перевірки.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивачем не надано належних доказів відмови ФОП ОСОБА_1 від проведення перевірки, які б могли стати підставою для застосування умовного арешту у відповідності до п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов