Справа № 805/541/15-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 р. Справа № 805/541/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі судді Аканова О.О., розглянувши у приміщенні суду за адресою: 84112, Донецька область, місто Слов'янськ, вулиця Добровольського, 2, у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНМАС» до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного Управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у визнанні як податкової звітності, податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ДОНМАС» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного Управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у визнанні як податкової звітності, податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (п.48.1 ст.48 ПКУ).

В свою чергу обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений ПКУ статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Пунктом 48.3 статті 48 ПКУ передбачено обов'язкові реквізити податкової декларації, які на думку позивача ними було виконано при поданні податкової декларації до податкового органу.

Відповідно до п. 19 Наказу № 966 від 23.09.2014 Міністерства Фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» «податкова звітність, надана платником або його представником та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти декларацію з будь-яких причин, не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу, у тому числі висунення будь-яких не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування сум бюджетних відшкодувань, незаконне збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється».

Також, позивач вказує, що в листі ДПІ в Куйбишевському районі м.Донецька, який надано до Донецького окружного адміністративного суду вказано, що декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 не відповідає вимогам Податкового кодексу України, а саме:

підприємством порушено п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 р № 966:

- в рядку 21 декларації «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду» неправомірно відображено від'ємне значення попереднього звітного періоду (тобто листопада 2014, за який податкова декларація до ДПІ не надана) в сумі 619 грн. та неправомірно перенесено в рядок 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" в сумі 619 грн.;

- в додатку № 1 до податкової декларації за грудень 2014 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з ПДВ» в розділі 1 «Коригування податкових зобов'язань" в графі 2 «Отримувач (покупець)» вказано «не платник податків» замість 00. Також даним розрахунком коригування зменшені в повному обсязі суми податку по податковій накладній №237 від 31.10.2014, а в графі 8 «Підстава для коригування податкових зобов'язань з ПДВ" ТОВ «Донмас» відзначено «Зміна кількості», що не є допустимим при зміні кількості товару.

Підстави неприйняття декларації обмежені вищезазначеними пунктами, а

порушення п. 5 розділу V вищезазначеного Порядку, на який посилається ДПІ не

вважається підставою для відмови прийняття декларації. ?

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

А тому, просили суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у визнанні як податкової звітності, податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Сторони до суду не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Крім того, на адресу суду від сторін надійшли заяви про розгляд справи у письмовому провадженні. Крім того, представник відповідача надав заперечення проти позову в яких просив суд відмовити у задоволенні позову позивачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливим розглянути справу в письмовому провадженні.

За приписами ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

ТОВ «ДОНМАС» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код 37086680, що підтверджується випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Між позивачем та відповідачем укладено договір про визнання електронних документів від 31.12.2014 року.

Позивачем до відповідача засобом електронного зв'язку надіслано податкову звітність у вигляді податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року з додатком 1, 2, 5 і реєстром виданих та отриманих податкових накладних за 2014 рік 12 місяць, що підтверджено квитанціями № 2, відповідно до яких контролюючим органом прийнято пакет 15.01.2015 року за реєстраційним номером о 17 год. 37 хвл. та пакет за реєстраційним номером о 17 год. 38 хвл. без виявлених помилок.

Листом відповідача від 16.01.2015 № 83/10/05-66-18-01 повідомлено позивача, що надана ними 15.01.2015 податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2012 року не відповідає ПК України від 02.12.2010, а саме : підприємством порушено п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, яка затверджена наказом МФУ від 23.09.2014 № 966.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 48.1, 48.2 статті 48 Податкового кодексу України закріплено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Як встановлено пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України закріплено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, зокрема, у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

На вимогу суду податковим органом надано лист без номеру (арк. спр. 85) в якому роз'яснено не відповідність ПК України від 02.12.2010, а саме :

підприємством порушено п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966 :

- в рядку 21 декларації «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду» неправомірно відображено від'ємне значення попереднього звітного періоду (тобто листопада 2014, за який податкова декларація до ДПІ не надана) в сумі 619 грн. та неправомірно перенесено в рядок 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" в сумі 619 грн.;

в додатку № 1 до податкової декларації за грудень 2014 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з ПДВ» в розділі 1 «Коригування податкових зобов'язань" в графі 2 «Отримувач (покупець)» вказано «не платник податків» замість 00. Також даним розрахунком коригування зменшені в повному обсязі суми податку по податковій накладній №237 від 31.10.2014, а в графі 8 «Підстава для коригування податкових зобов'язань з ПДВ" ТОВ «Донмас» відзначено «Зміна кількості», що не є допустимим при зміні кількості товару.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України контролюючий орган під час прийняття податкової звітності зобов'язаний перевірити лише наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Розділом III «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 № 966 передбачено, що податкова звітність, надана платником або його представником та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти декларацію з будь-яких причин, не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу, у тому числі висунення будь-яких не визначених статтею 49 глави 2 розділу II Кодексу передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування сум бюджетних відшкодувань, незаконне збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Нормами Податкового кодексу України та Порядку № 966 чітко визначено, що контролюючий орган (відповідач у справі) зобов'язаний або прийняти податкову звітність або, у разі її невідповідності вимогам пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у її прийнятті із зазначенням причин такої відмови. Відмова ж контролюючим органом у прийнятті податкової звітності з будь-яких інших причин, не визначених статтею 49 Податкового кодексу України, забороняється.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем при поданні до відповідача податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року не було порушено вимог статті 48 Податкового кодексу України, про що також не було зазначено у листі відповідача від 16.01.2015 № 83/10/05-66-18-01, крім того, суд не вбачає порушень з боку позивача розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», таким чином підстав, які б дозволяли відмовити у їх прийнятті, у контролюючому органу немає.

Як передбачено пунктом 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Листом Вищого адміністративного суду України від 15.06.2012 №1503/12/13-12 (М. Цуркан) передбачено, що резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність відмови податкового органу у прийнятті податкової декларації має містити висновок про визнання протиправною відмову податкового органу прийняти податкову декларацію, а податкової декларації такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання органом державної податкової служби (із зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового органу прийняти податкову декларацію, визнання протиправними рішення, дії, бездіяльності податкового органу, визнання поданої декларації податковою звітністю, визнання податкової декларації поданою варто розглядати як вимогу про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації, поданої платником податків на певну дату.

Відповідні висновки суду можуть бути викладені в мотивувальній частині рішення з посиланням на абзац десятий частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, яка надає право суду прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав позивача. У резолютивній частині відображається власне протиправність відмови у прийнятті податкової декларації, поданої платником податків на певну дату. Суди повинні розглянути питання щодо протиправності відмови у прийнятті податкової декларації, незважаючи на те, в якій словесній формі сформульовані позовні вимоги позивача, якщо зі змісту таких вимог вбачається, що вони спрямовані на відновлення прав платника податків, порушених внаслідок такої відмови.

У зв'язку з цим у суду немає підстав для відмови в позові платникові податку або відмови у відкритті провадження (закриття провадження) в разі, якщо таким платником було інакше сформульовано позовні вимоги, предметом яких є протиправність відмови у прийнятті податкової декларації.

Частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд вважає, за потрібним вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, оскільки фактично позивач не згоден із відмовою відповідача прийняти податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року.

Частиною 2 статті 162 КАС України встановлено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно квитанції від 27.01.2015 позивачем сплачено 72,48 грн. судового збору.

З урахуванням часткового задоволення позову та того, що позивачем при поданні позову сплачено тільки 72,48 грн. судового збору при тому, що Законом передбачено 73,08 грн., суд вважає, за доцільним повернути суму у розмірі 35,64грн. (72,48/2 = 36,24 - 0,60 = 35,64 грн.)

Керуючись ст. ст. 11, 17, 41, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНМАС» до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м.Донецька Головного Управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у визнанні як податкової звітності, податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного Управління Міндоходів у Донецькій області від 16.01.2015 № 83/10/05-66-18-01 прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року вважати такою, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНМАС» у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією у Куйбишевському районі м. Донецька Головного Управління Міндоходів у Донецькій області 15.01.2015 року.

В іншій частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНМАС» 35,64 судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Аканов О.О.