Справа № 817/724/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/724/15

15 квітня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Дудар Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Департаменту соціального захиисту населення Рівненської обласної державної адміністрації
про визнання незаконною відмову та поновлення строку,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (по тексту постанови - ОСОБА_3) звернувся з позовом до Департаменту соціального захисту населення щодо визнання незаконною відмови №06-с-26 від 09.02.2015 у наданні ОСОБА_3, як члену сім'ї померлого інваліда ОСОБА_5, дозволу на викуп автомобіля "Фольцваген Пассат", 1998 року випуску з об'ємом двигуна 1595 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 ; щодо поновлення строку для подання заяви про викуп автомобіля "Фольцваген Пассат", 1998 року випуску з об'ємом двигуна 1595 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2; щодо поновлення строку для подання заяви на комісію з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України на викуп автомобіля "Фольцваген Пассат", 1998 року випуску з об'ємом двигуна 1595 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2, зі сплатою за вказаний автомобіль податків та зборів, діючими на день здійснення митного оформлення, в розмірі 38 008, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

Вказує, що його дід ОСОБА_5 перебував у відповідача на транспортному обліку з 01.09.2005 як інвалід Великої Вітчизняної війни ІІ групи для забезпечення автомобілем «Таврія» на пільгових умовах, з правом передачі керування члену сім'ї інваліда. Звертає увагу на той факт, що ОСОБА_5 у відповідності до діючого на той час «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою Кабінету України погодився придбати для себе автомобіль як гуманітарну допомогу для конкретної фізичної особи.

Також зазначає, що власними коштами оплатив отримання у громадянина Німеччини ОСОБА_7 в м. Дрезден та доставку на Рівненську митницю для отримання ОСОБА_5 через управляння соціального захисту населення автомобіля «Фольксваген Пассат», 1998 року випуску, кузов НОМЕР_2.

Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України вказаний автомобіль був визнаний гуманітарною допомогою.

Вказує, що отримав відмову у наданні дозволу на перереєстрацію автомобіля на своє ім'я у відповідності до п.16 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями".

Вважаючи таку відмову необґрунтованою просить у суду поновити строк для подання заяви про викуп автомобіля.

Ухвалою від 15.04.2015 на підставі заяви позивача провадження у справі в частині вимог щодо визнання незаконною відмови Департаменту соціального захиисту населення Рівненської обласної державної адміністрації №06-с-26 від 09.02.2015 у наданні ОСОБА_3, як члену сім'ї померлого інваліда ОСОБА_5, дозволу на викуп автомобіля "Фольцваген Пассат", 1998 року випуску з об'ємом двигуна 1595 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 закрито.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засідання у частині позовних вимог щодо поновлення строку для подання заяви про викуп автомобіля не заперечувала, вказавши, що у разі задоволення адміністративного позову буде вчинено всіх необхідних дій, визначених компетенцією відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2006 р. Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської облдержадміністрації №45 у зв'язку з отриманням гуманітарної допомоги, ОСОБА_5 було видано за його згодою, позачергово і безоплатно автомобіль "Фольксваген Пассат", 1998 року випуску, кузов НОМЕР_2, як гуманітарну допомогу.

02.03.2006р. Рівненським МРЕВ УДАІ на ім'я ОСОБА_5 видано свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу, яким зафіксовано набуте ним право власності на автомобіль.

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

На підтвердження, що ОСОБА_3 є членом сім'ї померлого, а саме онуком ОСОБА_5 надано довідку ЖКП «Паркове» від 06.09.2010 р.

Крім того, встановлено, що позивач 06.09.2010 року звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на перереєстрацію даного автомобіля на своє ім'я у відповідності до законодавства, яке діяло на час смерті ОСОБА_5, а саме п.16 ч.1 "Порядку забезпечення інвалідів автомобілями", затвердженого Постановою КМУ №999 від 19.07.2006р. із змінами і доповненнями від 26.04.2007р. та 17.04.2007р.

Листом Головного управління праці та соціального захисту населення від 10.09.2010 року №03-л-524 позивачу відмовлено у наданні такого дозволу.

Відмова Головного управління праці та соціального захисту населення від 10.09.2010 року №03-л-524 оспорювалася у судовому порядку, однак правомірність останньої стверджена постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.10.2010 у справі №2а-4502/10/1770, яка набрала законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 09.02.2015 року звернувся до Департаменту соціального захисту населення із заявою про надання дозволу на оплату митних платежів автомобіля "Фольксваген Пассат", 1998 року випуску, кузов НОМЕР_2, який належав ОСОБА_5

ОСОБА_4 соціального захисту населення від 09.02.2015 року №06-с-26 повідомлено, що у зв'язку з несплатою у шестимісячний термін податків та зборів, позивачу необхідно повернути вищевказаний автомобіль, для передачі в порядку черговості іншому інваліду, який перебуває на транспортному обліку (а.с.10).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вважає за необхідне врахувати наступні вимоги чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Так, статтею 11-1 Закону України "Про гуманітарну допомогу", абзацами 7 та 10 пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 із змінами та доповненнями, встановлено, що у разі смерті інваліда, дитини - інваліда, автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням Міністерства соціальної політики України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини - інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Як встановлено з матеріалів справи, відмова Головного управління праці та соціального захисту населення від 10.09.2010 року №03-л-524 оспорювалася у судовому порядку, за наслідками якого ухвалено постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.10.2010 у справі №2а-4502/10/1770, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 року.

Жодних доказів, які стверджували б факт отримання рішення суду апеляційної інстанції у вказаній справі до березня 2015 року не знайдено. Натомість, позивачем надано докази про отримання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 року тільки 15.04.2015 року, що стверджується письмовою заявою останнього за вх.№5739/15 від 02.04.2015.

Тим самим, суд дійшов до висновку, що позивачем шестимісячний строк для сплати до державного бюджету розрахункової суми для викупу автомобіля пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а, відтак, підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 КАС України стягуються на користь позивача з Державного бюджету у загальному розмірі 73, 08грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_3 строк для подання заяви про викуп автомобіля "Фольцваген Пассат", 1998 року випуску з об'ємом двигуна 1595 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2.

Поновити ОСОБА_3 строк для подання заяви на комісію з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України на викуп автомобіля "Фольцваген Пассат", 1998 року випуску з об'ємом двигуна 1595 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2, зі сплатою за вказаний автомобіль податків та зборів, діючими на день здійснення митного оформлення, в розмірі 38 008, 20 грн.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73, 08 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.