Справа № 808/532/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Справа № 808/532/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Петрусь Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "РІГМА"

до: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.01.2015 № ,-

за участі представників сторін:

від позивача - Габуєв Г.Ю. (наказ №8 від 01.04.2010)

Водоп'янов О.Г. (довіреність б/н від 02.01.2015)

від відповідача - Сахно О.О. (довіреність № 2370/08-30-10-024 від 12.02.2015)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "РІГМА" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.01.2015 № . Позивачем в адміністративному позові зазначено, що відповідачем за результатами документальної невиїзної перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету складено Акт №49/15-03/30651102 від 15.12.2014, в якому, на думку позивача, неправомірно зазначено порушення ТОВ "Рігма" вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України - здійснено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 2008 року по грудень 2013 року. За результатами розгляду вказаного акту перевірки відповідачем прийнято відносно ТОВ "Рігма" податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015, яке становить предмет спору. Свою позицію позивач обґрунтовує ст.ст. 4, 5 Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Ухвалою суду від 30.01.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 09.02.2015. Розгляд справи було відкладено на 25.02.2015. За клопотанням сторін, провадження у справі було зупинено до 11.03.2015.

Відповідно до ст.160 КАС України, 11.03.2015 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просили задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що грошове зобов'язання (штраф), визначене ТОВ "Рігма" у податковому повідомленні-рішенні від 01.06.2015р., виникло до набрання чинності Податковим кодексом України, а тому до погашення даного боргу не можуть застосовуватись норми ст.57, ст.126 Податкового кодексу України.

Відповідно дії податкового органу щодо перерозподілу сплачених ТОВ "Рігма" зобов'язань з ПДВ починаючи з листопада 2008р. в рахунок сплати інших податків (заборгованості за інші періоди) є протиправними.

Відповідач проти позову заперечив та надав письмові заперечення. Зокрема зазначив, що на момент здійснення перевірки, зі зворотного боку інтегрованої картки платника вбачалося, що податкові зобов'язання, що мали бути сплачені у 2008, 2009, 2010, 2011 році, сплачені лише, починаючи з 2012 року, а які мали бути сплачені у 2012 та у 2013 році, сплачені лише у 2013 та у 2014 роках відповідно.

На момент сплати сум, що відповідають вказаним зобов'язанням, у ТОВ "Рігма" була наявна заборгованість (що підтверджується обліковою карткою платника), у зв'язку з чим відповідні кошти, що надійшли на сплату поточних зобов'язань, були зараховані в рахунок погашення податкового боргу в порядку черговості.

Зважаючи на викладене, відповідач вказує на обґрунтованість висновків перевірки, а відтак і правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, та просить у позові відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що, відповідно, підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Рігма" зареєстроване за адресою: 69084, м. Запоріжжя, вул. Базова, буд.1, має . Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платником податку на додану вартість №12007027 позивач має індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість 02.

Фахівцями ДПІ в Шевченківському районі м. Запоріжжя проведено документальну невиїзну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, про що було складено акт перевірки від 15.12.2014 № 49/16-03/30651102.

Перевіркою встановлено порушення п.57.1 ст.57, п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України (далі ПКУ) платником ТОВ "Рігма", а саме - несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

До акту перевірки додавався розрахунок штрафних санкцій, у якому визначені номера декларацій, граничний термін сплати, дата погашення боргу, сума сплаченого боргу, кількість днів затримки та нарахована сума штрафних санкцій.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2015, яким визначено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями з податку на додану вартість у сумі 5608,08 грн.

Згідно наданого відповідачем Розрахунку штрафних санкцій ТОВ "Рігма" зазначено про затримку у сплаті задекларованих грошових зобов'язань з податку на додану вартість за період, починаючи з листопада 2008 року по грудень 2013 року.

Як встановлено судом, в даному випадку, звітний податковий місяць є листопад 2008р. Відповідно, останнім днем звітного місяця, з урахуванням ст.49 ПК України є 20.12.2008р.

Податковою декларацією за листопад 2008р. визначено податкове зобов'язання у сумі 2047грн. Декларація отримана податковим органом 19.12.2008р., тобто у межах строку (до 20 числа).

Відповідно, починаючи з 21.12.2008р. протягом 10 календарних днів ТОВ "Рігма" має самостійно сплатити ПДВ, тобто до 30.12.2008р.(включно)

Платіжним дорученням від 17.12.2008р. №831 ТОВ "Рігма" перерахувало ПДВ за листопад 2008р. у сумі 2047грн., тобто ту суму яку визначило у декларації.

З огляду на вказане, вважаючи вказане повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення у справі, суд виходив з наступного:

Відповідно до пп.16.3.3 п.16.3 ст.16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) при частковому погашенні податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку. Податковий борг, що погашається частково, сплачується разом зі сплатою пені, нарахованої відповідно до такої частки, єдиним платіжним документом, в якому суми такого податкового боргу та такої пені визначаються окремо. Платіжні документи, які не містять окремо виділену суму податкового боргу та суму пені, не приймаються до виконання. Якщо платник податків не сплачує пеню разом зі сплатою податкового боргу (його частини) або не визначає її окремо у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеної пропорції), то податковий орган самостійно здійснює розподіл такої сплаченої суми на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового боргу (його частини), та надсилає такому платнику податків повідомлення, в якому міститься зазначена інформація.

Відповідно до п.3.7 "Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби", затвердженої 11.06.2003 наказом ДПА України №290, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.06.2003 за №522/7843 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), якщо платник податків не сплачує пеню разом зі сплатою податкового боргу (його частини) або не визначає її окремо у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеної пропорції), то податковий орган у день надходження від органу державного казначейства інформації про зарахування коштів до бюджету, яка надається відповідно до вимог "Порядку взаємодії між органами Державного казначейства України та державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами", затвердженого наказом Державного казначейства України та Державної податкової адміністрації України від 25.04.2002 №74/194 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2002 за №436/6724, самостійно здійснює розподіл такої сплаченої суми на суму, що спрямовується на погашення такого податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується на погашення пені, нарахованої на суму такого погашеного податкового боргу (його частини). При цьому протягом трьох робочих днів податковий орган складає та надсилає такому платнику податків у порядку, аналогічному Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженому наказом ДПА України від 21 червня 2001 року №253 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за №567/5758 (із змінами та доповненнями), повідомлення, в якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 1.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не надсилались податкові повідомлення про здійснення розподілу сплаченої суми податкового боргу, передбачені пп.16.3.3 ст.16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" щодо платежів, зазначених у позові.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України зазначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Згідно з п.1 розділу ХІХ Податкового кодексу України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2011 року.

Враховуючи, що податкові зобов'язання (податковий борг), визначені ТОВ "Рігма" у податкових деклараціях за звітні періоди починаючи з листопада 2008 року, виникли до набрання чинності Податковим кодексом України, то до погашення даного боргу не можуть застосовуватись норми п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України.

Податковим зобов'язанням, згідно з п.1.2 ст.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", є зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до п.7.7 ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Судом з'ясовано, що сплату поточних податкових зобов'язань з податку на додану вартість, починаючи з листопада 2008 року ТОВ "Рігма" здійснювало у визначені законом терміни платіжними дорученнями, у яких зазначалось призначення платежу.

Податкові зобов'язання виконані позивачем у повному обсязі у відповідні звітні періоди без нарахування пені з додержанням терміну, встановленого пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Підпунктом 7.1.1 п.7.1 ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку.

У пункті 1.7 "Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженій Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976 (далі - "Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті") (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), вказано, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції.

При цьому, згідно з п.3.8 "Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Отже, право визначати призначення платежу відповідно до законодавства України, яке діяло до набрання чинності Податковим кодексом України, належало виключно платнику.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

У досліджених судом платіжних дорученнях посилання на те, що ТОВ "Рігма" сплачує податкові зобов'язання (погашає податковий борг) по податку на додану вартість за інші звітні періоди - немає.

Отже, зарахування коштів при здійсненні податкового контролю повинно було бути здійснено податковим органом відповідно до призначення платежу, визначеного платником податків.

З урахуванням зазначеного, висновки відповідача, викладені в Акті перевірки №49/15-03/30651102 від 15.12.2014 не є обґрунтованими.

Згідно з п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зважаючи на викладені вище обставини у їх сукупності, судом не встановлено передбачених п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України підстав для нарахування ТОВ "Рігма" штрафних (фінансових) санкцій.

Зважаючи на усе викладене, за результатом розгляду справи суд приходить до висновку стосовно того, що ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя неправомірно та необґрунтовано зроблено висновки про порушення позивачем термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань, що призвело до нарахування штрафних санкцій та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а відтак вважає за необхідне його скасувати.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів в Запорізькій області від 06.01.2015 № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рігма" () судові витрати у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 22.04.2015.

Суддя О.М. Нечипуренко