Справа № 653/2927/14-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 653/2927/14-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Венглєвська Н.Б.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (далі УСЗН) та з урахуванням зміни позовних вимог просила визнати неправомірними дії щодо відмови в призначенні одноразової державної допомоги при народженні дитини та зобов'язати призначити та виплатити вказану допомогу.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в Італії народила сина ОСОБА_3, батьком якого являється громадянин Республіки Молдова - ОСОБА_5.

Починаючи з 2012 року позивачка неодноразово зверталася до відповідача із заявою про призначення одноразової допомоги при народженні дитини, однак у зв'язку з пропуском строку такого звернення їй було відмолено у призначенні вказаної виплати.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 22 жовтня 2013 року позивачці визначено додатковий строк для подання заяви про призначення одноразової допомоги при народженні дитини протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

11 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про призначення одноразової допомоги при народження дитини.

Пізніше, при повторному зверненні позивачки до начальника УСЗН з приводу проведення нарахування грошових коштів за її заявою про призначення одноразової допомоги при народженні, 22 липня 2014 року їй направлено відповідь, відповідно до якої позивачка дізналася що згідно повідомлення від 11 січня 2014 року за №123 їй відмовлено у призначені вказаної допомоги.

Відмова в призначенні одноразової допомоги при народженні дитини і стала підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка разом зі своєю малолітньою дитиною на протязі тривалого часу за місцем свого фактичного місця реєстрації не проживала, а у встановлений строк документи зазначені у заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги не надала.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі Закон) допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Положеннями ст.11 Закону передбачено, що допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина.

Так, приймаючи повідомлення від 11 січня 2014 року за №123 та відмовляючи в призначенні виплати допомоги відповідач керувався відсутністю довідки про фактичне проживання позивачки та дитини і акту обстеження матеріально-побутових умов родини.

Однак, враховуючи, що вищевказаними положеннями Закону не передбачено надання заявником відповідних довідки про фактичне проживання та акту обстеження матеріально-побутових умов, а також приймаючи до уваги зміст абзацу 4 ст.11 Закону, за яким перелік документів, визначений в попередніх абзацах ст.11 вказаного Закону є вичерпним, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість відмови УСЗН в призначенні та виплаті допомоги при народженні дитини ОСОБА_2.

Більше того, абз.5 ст.11 Закону передбачено, що орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, або за місцем народження дитини після звернення одного з батьків (опікуна) за призначенням допомоги при народженні дитини: самостійно отримує від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, установ, з державних реєстрів та в порядку обміну інформацією всі необхідні відомості для призначення такої допомоги; направляє центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері реєстрації фізичних осіб, дані для реєстрації місця проживання дитини, що зазначила особа, яка звертається за допомогою, тобто, чинним законодавством у сфері призначення та виплати допомоги при народженні дитини обов'язок отримання всіх (крім передбачених абз.1,2 Закону) інших супутніх документів покладено на суб'єкт владних повноважень, в даному випадку УСЗН.

Окрім іншого, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про безпідставність висновків суду першої інстанції з приводу того, що позивачка разом зі своєю малолітньою дитиною на протязі тривалого часу за місцем свого фактичного місця реєстрації не проживала, оскільки таке твердження суб'єктом владних повноважень не доведено жодними належними та допустимими доказами у відповідності до положень ст.71 КАС України.

Враховуючи, що судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушені норми права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія, керуючись п.4 ч.1 ст.202 КАС України вважає необхідним скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти по справі нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2014 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області в призначенні за заявою ОСОБА_2 державної допомоги при народженні дитини.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області призначити та виплачувати за заявою ОСОБА_2 допомогу при народженні дитини.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 109,62 грн. (сто дев'ять гривень шістдесят дві копійки).

Постанова апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук