Справа № 372/1149/15-а
Суддя: Потабенко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1149/15-а
№2-а-37/15
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 квітня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду, Київської області адміністративну справу за позовом Миронівської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Відділу ДВС Ржищівського МУЮ Київської області про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Ржищівського МУЮ Київської області в якому просив скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Ржищівського МУЮ Київської області Пливи В.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 19.02.2015 року, та зобов»язати відповідача прийняти рішення про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №1-кп-116/14 виданим Обухівським районним судом. Обгрунтовуючи позов позивач зазначив, що підставою відмови у відкритті виконавчого провадження державний виконавець зазначив відсутність у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номера боржника, що суперечить вимогам ст. 11 ч.3 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки він сам має право отримати конфіденційну інформацію щодо боржника.

В судове засідання позивач не з»явився на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач також в судове засідання не з»явився на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, та заперечення щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.19 вказаного Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, а відповідно до ст. 7 КАС України - принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Обухівського районного суду від 12.06.2014 року, з ОСОБА_2 було стягнуто процесуальні витрати пов»язані із залученням експерта в сумі 307 грн. 45 коп. на користь держави.

18.02.2015 року позивач отримавши виконавчий лист №1-кп-116/14 пред'явий його до виконання до відділу ДВС Ржищівського МУЮ Київської області.

19.02.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ржищівського МУЮ Київської області Пливою В.В. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу №1-кп-116/14 від 28.08.2014 року, оскільки виконавчий лист не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому листі не було вказано індивідуальний ідентифікаційний номер боржника та серія паспорта боржника.

Відповідно до постанови ВСУ від 21.05.2014 року у справі за №6-45цс14, зазначається, що згідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець не перевірив чи мав можливість стягувач отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, а також відсутність такої можливості в державного виконавця. А тому з врахуванням викладеного позовна вимога про скасування постанови державного виконавця відділу ДВС Ржищівського МУЮ Київської області Пливи В.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 19.02.2015 року, підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов»язання відповідача прийняти рішення про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №1-кп-116/14 виданим Обухівським районним судом, то суд вважає що ця вимога задоволенню не підлягає оскільки після вступу постанови в законну силу у позивача з»являється можливість повторного звернення до виконання, крім того суд не втручається у внутрішню діяльність ДВС, він вправі лише зобов»язати повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за даним листом.

Керуючись ст.ст. 2,3,9,71,86,158-163,254 КАС України, ст.11,17,18,19 Закону України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Миронівської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Ржищівського МУЮ Київської області Пливи В.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 19.02.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського адміністративного апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: