Справа № 2/1396-16/128А
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Справа № 876/13334/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову господарського суду Львівської області від 11 жовтня 2013 р. по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Личаківському районі м.Львова про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.10.2006р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в Личаківському районі м.Львова від 21.08.2006 року №336/04/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків

Постановою господарського суду Львівської області від 11.10.2013 р. в задоволенні позову відмовлено.

ФОП ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що за період перевірки знаходився на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку.

Вважає, що Указ Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" не суперечить положенням Закону України „Про збір на обов'язкове державне страхування" і підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 знаходився на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку серії НОМЕР_2 від 31.12.2005 року, свідоцтвом про сплату єдиного податку серії НОМЕР_3 від 17.12.2004 року та свідоцтвом про сплату єдиного податку серії НОМЕР_4 від 15.12.2003 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова було проведено позапланову перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 року по 21.08.2006 року, про що складено акт №65 від 21.08.2006 року, яким встановлено заниження нарахованих страхових внесків на суму 5758,13 грн.

На підставі рішення №336/04/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків від 21.08.2006 року до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 2076,02 грн., які підлягають до сплати до Управління пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова протягом десяти робочих днів з дня отримання рішення.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було занижено нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на суму 3464,59 грн., а Указ Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" до спірних відносин не підлягав до застосування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки відповідно до ст.11 Закону України „Про державну підтримку малого підприємництва" для суб'єктів малого підприємництва в порядку, встановленому законодавством України, може застосовуватися спрощена система оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності, яка передбачає: заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів) сплатою єдиного податку; застосування спрощеної форми бухгалтерського обліку та звітності.

Відповідно до п.6 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць.

Відповідно до частини другої статті 106 зазначеного Закону суми страхових внесків,

своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами ПФУ у випадках, передбачених частиною третьою вказаної статті Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

При цьому нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено пунктом 2 частини дев'ятої статті 106 Закону N 1058-ІУ, а також пунктом 6 частини першої статті 13, частинами десятою та одинадцятою статті 25 Закону України від 8 липня 2010 року N 2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

За період з червня 2004 року по березень 2005 року позивачем проводилися нарахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Проте, згідно поданого Розрахунку суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за квітень 2005 року, ним проведено зменшення страхових внесків на суму 2099,20 грн., що відповідає сумі нарахованих страхових внесків за період з червня 2004 року по березень 2005 року. У зв'язку з допущеними порушеннями законодавства щодо нарахування та сплати страхових внесків, управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова проведено позапланову перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, про що складено акт №65 від 21.08.2006 року згідно якого донараховано страхові внески за період з червня 2004 року по липень 2006 року в сумі 5758,13 грн.

Згідно картки особового рахунку страхувальника - юридичної особи, яка має найманих працівників Розділ І, за період з червня 2004 року по липень 2006 року сума, зараховану в рахунок сплати внесків з частині єдиного податку, що надійшла на рахунок Пенсійного фонду, становить 2604,09 грн. Таким чином, станом на 01.09.06 недоїмка зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування становить 3154,04 грн.

Згідно п.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи і організації, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Обов'язковість сплати страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування не пов'язується із статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності, та не підпадає під правовідносини, що регулюються Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва».

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову господарського суду Львівської області від 11.10.2013 р. по справі №2/1396-16/128А - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець