Справа № 521/1869/15-а
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/1869/15-а
Провадження №2а/521/111/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.

при секретарі судового засідання Ідкіної Ж.О.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ткаченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанов про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов про порушення митних правил.

Свої вимоги позивач обґрунтував наступним.

18.04.2014 року, з Туреччини до Одеського морського торговельного порту в зоні діяльності відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса-порт» Південної митниці на судні закордонного плавання «MSC ELOISE» прибув контейнер СХDU 1997053 з товаром «металоконструкції алюміневі та комплекти накладок декоративних пластикових».

Відповідно до тексту постанов митниці, одержувачем та декларантом товару є TOB «Центр правової та ділової інформації», експедитором - TOB «ГУД ЕКСПО»,

Як вказує позивач, у адміністративних постановах було вказано про видачу видаткового ордеру № 27469, відповідно до якого доставку контейнера CXDU 1997053, повинен був здійснити водій ОСОБА_1 на вантажному автомобілі НОМЕР_3.

Позивач вказує, що йому невідомо ким був виданий цей ордер та на підставі чого та ким була надана МД«1М40ЕЕ» №500040001/2014/006861 від 30.04.2014 до ВМО № 3 митного поста.

Також, позивач зазначає, що у постановах стверджується про кінцевий термін доставки товарів контейнеру CXDU 1997053 - 06.05.2014р., але йому незрозуміло на яких саме документах було зазначено місце та термін доставки цього контейнеру, та як про це був поінформований він.

30.06.2014 року Одеською митницею було винесено постанову №0374/50000/14 про притягнення його - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 470 ч.3 МК України, за недоставляння товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу доходів і зборів або втрата та за те, що водій ОСОБА_1 як стверджує Митниця «...взяте на себе зобов'язання не виконав вантаж і документи до м/п Іллічівськ доставлені не були».

У той самий день, 30.06.2014 року Одеською митницею було винесено постанову № 0378/50000/14, про притягнення його ж - ОСОБА_1 за ті ж самі дії, тобто за те, що він взяте на себе зобов'язання не виконав, вантаж і документи до м/п Іллічівськ не доставив, до адміністративної відповідальності по ст.485 МК України.

На думку позивача, вказані постанови винесені з порушенням законодавства України, а саме ст. 526 МК України.

Також позивач зазначив, що справа про адміністративне правопорушення за порушення митних правил була розглянута за його відсутності, рскільки він не був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи та отримав постанови митниці набагато пізніше, ніж вони були складені. Зі складеними протоколами він також не був ознайомлений.

Позивач вважає, що відомості, наведені в постановах митниці, не відповідають дійсності, оскільки він - ОСОБА_1, не є перевізником.

Як вважає позивач, перевізник це суб'єкт цивільно-правових відношень, який не зможе виконувати обов'язки без договору, але такий договір відсутній, а тому, на думку позивача, він - ОСОБА_1 не може вважатися перевізником, оскільки, як зазначає позивач, він - ОСОБА_1 не є перевізником, а тому він не має доступу до митних документів та не має права їх одержувати і не має права вносити в них якісь відомості та немає жодного договору чи дозволу, ні від експедитора, ні від власника вантажу, тобто, на думку позивача, він не є суб'єктом цих правовідносин.

На думку ОСОБА_1, будучи водієм, він підкорявся своєму роботодавцю, тобто експедитору, представник якого супроводжував вантаж та займався всією документацією, пов'язаною зі сплатою митних платежів, заповненням необхідних документів та інше.

ОСОБА_1 було задіяно до перевезення тільки в якості водія, посадові обов'язки якого передбачали виключно керування транспортним засобом до пункту, вказаного його роботодавцем (експедитором) - це вичерпний перелік обов'язків ОСОБА_1

Після виїзду за межі Одеського порту, представник експедитора, який супроводжував вантаж вказав ОСОБА_1 адресу до якої останній повинен доставити вантаж, впродовж всього часу перевезення до пункту призначення, представник експедитора супроводжував вантаж, але, Південна митниця прийшла до висновку про те, що саме він - водій ОСОБА_1 скоїв порушення митних правил, передбачених статтями 470 ч.3 та ст. 485 МК України,

Заповненням усіх без виключення документів займалася експедиторська компанія, а він - позивач ОСОБА_1 є водієм, та, на його думку, він не приймає участі в оформленні митних документів, не приймає участі в сплаті митних платежів та був залучений експедитором тільки для керування транспортом, тому він не може бути притягнутий до відповідальності за дії, яких не вчиняв.

Враховуючи викладене, просив скасувати постанову про порушення митних правил №0374/50000/14 від 30.06.2014 року та №0378/50000/14 від 30.06.2014 року.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач по справі, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та надав до суду заперечення на позов, в якому викладено наступне.

05.06.2014 посадовою особою Південної митниці Міндоходів було складено протокол №0374/50000/14 про порушення митних правил, у зв'язку із вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та протокол про порушення митних правил №0378/50000/14, у зв'язку із вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Підставою складання протоколів про порушення митних правил стало наступне:

18.04.2014 з Туреччини до Одеського морського торгівельного порту в зоні діяльності відділу митного оформлення №3 митного поста «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів на судні закордонного плавання «MSC ELOISE» прибув контейнер CXDU 1997053 з товаром «металоконструкції алюмінієві та комплекти накладок декоративних пластикових».

02.05.2014р. відділом митного оформлення №3 митного поста «Одеса-порт» - Південної митниці Міндоходів за МД типу «ІМ40ЕЕ» №500040001/2014/006861 від 30.04.2014 було здійснено пропуск вказаного контейнеру, для подальшого прямування до митного поста «Іллічівськ», з метою остаточного митного оформлення та випуску у вільний обіг.

Одержувачем та декларантом товару є TOB «Центр правової та ділової інформації», експедитором - TOB «ГУД ЕКСПО».

Разом з МД «ІМ40ЕЕ» №500040001/2014/006861 від 30.04.2014 до ВМО №3 митного поста «Одеса-порт» було надано видатковий ордер №27469, відповідно до якого доставку контейнера CXDU1997053 буде здійснювати водій ОСОБА_1 на вантажному автомобілі НОМЕР_3.

В МД «ІМ40ЕЕ» №500040001/2014/006861 від 30.04.2014 та товаросупроводжувальних документах, кінцевий термін доставки товарів в контейнері CXDU1997053 було визначено -06.05.2014.

Відповідач вважає, що ОСОБА_1 взяте на себе зобов'язання про доставку до м/п „Іллічівськ" Південної митниці Міндоходів товарів, транспортного засобу та документів на них в строк до 06.05.2014 не виконав, вантаж і документи на нього до м/п „Іллічівськ" не було доставлено, про що свідчить службова записка від 13.05.2014 №15-70-62-24/1604 заступника начальника митного поста «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів.

Документів, які б підтверджували продовження терміну доставки товару та документів про аварію чи дію обставин непереборної сили, або внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту, або вилучення заявленого за МД «ІМ40ЕЕ» №500040001/2014/006861 товару чи документів на нього, ОСОБА_1 не надав до органів доходів та зборів з визначених питань та щодо продовження терміну доставки не звертався.

Відповідно до службової записки від 30.05.2014 заступника начальника Управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Південної митниці Міндоходів та довідки від 05.06.2014 головного державного інспектора оперативно-аналітичного відділу УБК та МП Південної митниці Міндоходів, сума митних платежів, що підлягає сплаті до державного бюджету за вказаний товар, становить 199 027,3047 грн.

Таким чином, на думку відповідача, позивач ОСОБА_1 своїми протиправними діями, спрямованими на ухилення від сплати митних платежів, які виразилися в фактичній видачі невідомій особі товарів без дозволу митного органу, які знаходились в контейнері CXDU1997053 під митним контролем, скоїв порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

30.07.2014 постановами Південною митницею ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 та ст. 485 МК України та накладено стягнення, відповідно до санкції статей.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що справи розглянуті без присутності ОСОБА_1 та він не може бути суб'єктом вищевказаних правопорушень і не може вважатись перевізником та нести відповідальність, Одеська митниця ДФС не згодна з думкою ОСОБА_1, оскільки, на думку відповідача, ОСОБА_1 було зазначено адресу проживання: Україна, Луганська область, Краснолуцький район, інформація щодо зміни місця мешкання ОСОБА_1 відсутня.

На зазначену адресу ОСОБА_1 за період проведення перевірочних заходів та провадження у справі про порушення митних правил неодноразово направлялись листи та телеграми, копії яких містяться в матеріалах справ.

А тому? на думку відповідача, позивач ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час складання протоколів про порушення митних правил та стан їх розгляду.

Стосовно визначення терміну «перевізник», то відповідач, поссилаючись на ст. 487 МК України, зазначив, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Посилаючись на п. 37 ст. 4 МК України, відповідач вказав, що перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Посилаючись на ч. 2 ст. 191 МК України, відповідач вказав, що позивач ОСОБА_1, як перевізник товару, який знаходиться під митним контролем зобов'язаний:

1) під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної; 2) у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти

до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені

законодавством документи на них; 3)не розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу органу доходів і зборів; 4)у разі прибуття до органу доходів і зборів призначення у неробочий час забезпечувати схоронність товарів і вживати визначених органом доходів і зборів заходів для недопущення їх несанкціонованого вилучення з-під митного контролю.

Посилаючись на частину 3 ст. 470 МК України, відповідач зазначив про відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу, строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх (товарів) без дозволу митного органу.

Також, відповідач посилається на притягнення до відповідальності гр.гр. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та вважає, що матеріалами справ про порушення митних правил доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні ним зазначених вище правопорушень і постановами Південної митниці Міндоходів ОСОБА_1 було законно визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому просив позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанов Південної митниці Міндоходів у справах про порушення митних правил №№0374/50000/14 та 0378/50000/14 залишити без задоволення, а постанови Південної митниці Міндоходів від 30.07.2014 - без змін.

Заслухавши позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази по справі, надавши оцінку наданим сторонами доказам, дотримуючись принципу рівності та змагальності усіх учасників адміністративного процесу, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2014 року, з Туреччини до Одеського морського торговельного порту в зоні діяльності відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса-порт» Південної митниці на судні закордонного плавання «MSC ELOISE» прибув контейнер СХDU 1997053 з товаром «металоконструкції алюмінієві та комплекти накладок декоративних пластикових».(а.с.12).

02.05.2014 року відділом митного оформлення №3 митного поста «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів було здійснено пропуск вказаного контейнеру.

30.07.2014 постановами Південної митниці, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 та ст. 485 МК України та накладено стягнення, відповідно до санкцій зазначених статтей.

Санкцією ст. 485 МК України, передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Під іншими протиправними діями слід розуміти будь які дії чи бездіяльність, в тому числі передачі третім особам товару який знаходився під митним контролем та митне оформлення якого не закінчено

Як слідує із тексту постанов митниці, одержувачем та декларантом товару є TOB «Центр правової та ділової інформації», експедитором - TOB «ГУД ЕКСПО». (а.с.12-15).

Як стверджує Південна митниця, разом із МД «ІМ40ЕЕ» №500040001/2014/006861 від 30.04.2014 року до ВМО № 3 митного поста «Одесса-порт» було видано видатковий ордер № 27469, відповідно до якого доставку контейнера CXDU 1997053, повинен був здійснити водій ОСОБА_1 на вантажному автомобілі НОМЕР_3.

Проте, копію зазначеного видаткового ордеру № 27469, на який відповідач посилається у своїх запереченнях, відповідачем до суду не надано.

Відповідач також у своїх запереченнях посилається на МД типу «ІМ40ЕЕ» № 500040001/2014/006861 від 30.04.2014, але копії цієї МД типу «ІМ40ЕЕ» ним до заперечень до суду, не долучено.

Крім того, відповідач посилається на кінцевий термін доставки товарів контейнеру CXDU 1997053 - 06.05.2014р., але доказів щодо зазначеного ним, ним до суду не надано.

Також відповідач посилається на те, що 05.06.2014 посадовою особою Південної митниці Міндоходів було складено протокол про порушення митних-правил №0374/50000/14 у зв'язку із вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та протокол про порушення митних правил №0378/50000/14 у зв'язку із вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Проте, копій зазначених протоколів, на які посилається відповідач, ним до суду надано не було, хоча у відповідача було достатньо для цього часу.

Так, судом було призначено розгляд справи на 18.02.2015 року. Прибувши у зазначений день в судове засідання, представник відповідача, заявив, що не готовий до судового засідання, оскільки не отримував копію ухвали суду, позову та додатків до позову.

У зв'язку з зазначеним, судове засідання було відкладено на 26.02.2015 року, про що було вручено 18.02.2015 року представнику відповідача повідомлення про явку до суду на 26.02.2015 року та тоді ж йому було вручено повторно ксерокопії ухвали суду, позовної заяви та додатків до позову.(а.с.25, 19, зворотня сторона).

26.02.2015 року розгляд справи було відкладено на 18.03.2015 року та повторно було надано час представнику відповідача надати докази по суті позовних вимог. У зв'язку з зазначеним, повторно було вручено 26.02.2015 року представнику відповідача повідомлення про явку до суду на 18.03.2015 року. (а.с.30).

Проте, замість того, щоб надати докази по справі, 18.03.2015 року представник відповідача надав до канцелярії суду заяву, у якій вказав, що відповідача не було повідомлено про перенесення розгляду справи, а тому просить призначити розгляд справи на іншу дату. (а.с.45).

У зв'язку з заявою представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 20.03.2015 року, але і в зазначену дату не було надано до суду відповідачем доказів по справі.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано до суду жодного доказу стосовно того, що саме водій ОСОБА_1 був перевізником товару і саме він має нести відповідальність за означеними статтями МК України.

Щодо посилань ОСОБА_1 на те, що справи розглянуті без присутності ОСОБА_1 та заперечень Одеської митницї ДФС стосовно вказаного, оскільки як вказує відповідач,

ним на зазначену адресу позивачу ОСОБА_1 в Луганську область, за період проведення перевірочних заходів та провадження у справі про порушення митних правил неодноразово направлялись листи та телеграми, копії яких містяться в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 426 МК України, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Суд не може погодитись зі ствердженням відповідача про те, що неодноразово направлялись відповідачем позивачу листи та телеграми, копії яких містяться в матеріалах справи, оскільки відповідачем не надано до суду тих копій листів та телеграм для позивача, на які посилається відповідач.

Не надано і доказів вручення позивачу тих листів та телеграм.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Незважаючи на те, що справи даної категорії, судом розглядаються у п'ятиденний строк, судом чотири рази відкладався і призначався розгляд справи та надавався час відповідачу для надання до суду доказів по справі.

Отже, судом було прийнято всі міри для надання часу відповідачу представити до суду всі наявні у справі докази.

Проте, зазначених доказів суду відповідачем не було надано.

Не може судом бути прийнято до уваги і лист Укрпошти про те, що в Луганську область, де був зареєстрований позивач, призупинено приймання кореспонденції з 22.07.2014 року,(а.с.21), оскільки постанови винесені 30.07.2014 року, тобто повідомлення в Луганську область приймались до 22.07.2014 року, але доказів стосовно відправлених повідомлень, їх вручень або відмови від вручення повідомлень, відповідачем до суду не було надано.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність доказів належного повідомлення позивача ОСОБА_1 про дату та час розгляду справ про порушення митних правил.

Посилання відповідача на притягнення до відповідальності інших осіб, які не мають відношення до зазначеного позову, судом не може бути прийнято до уваги, оскільки позовні вимоги заявлено щодо скасування постанов стосовно позивача, а не інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з викладеного, відповідачем не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні ним зазначених вище правопорушень, а тому постанови про порушення митних правил №0374/50000/14 та №0378/50000/14 Південної митниці Міндоходів від 30.07.2014р. стосовно ОСОБА_1 підлягають скасуванню

Згідно частини 2 ст. 171-2 КАС України,рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст.11, 71, 94, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанов про порушення митних правил, задовольнити.

Скасувати постанову №0374/50000/14 від 30.06.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного Кодексу України, у вигляді штрафу.

Скасувати постанову №0378/50000/14 від 30.06.2014 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею ч.3 ст.470 Митного Кодексу України, у вигляді штрафу.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5, ІПН-НОМЕР_4, сплачений судовий збір у розмірі - 73,08 грн..

Повернути з Державного бюджету УкраїниОСОБА_5, ІПН-НОМЕР_4, сплачений надміру судовий збір у розмірі - 170,52 грн..

Згідно із положеннями ч.2 ст. 171-2 КАС України, постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено та підписано у порядку, передбаченому ч.3 ст.160 КАС України.

Суддя Н.В. Мирончук