Справа № 803/647/15-а
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Справа № 803/647/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представника відповідача Панасюка О.В.,

представника третьої особи Сущ О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є одержувачем пенсії «в разі втрати годувальника», яку отримує з 12.07.2011 року на підставі поданої заяви. Однак позивач вважає, що пенсію їй виплачують неправомірно, без врахування перерахунку розміру грошового забезпечення, яке враховуються при призначенні вказаної пенсії, який необхідно було здійснити в 2008-2015 роках. Неодноразові звернення до відповідача з заявами про видачу довідки по грошове забезпечення годувальника з достовірними розмірами складових грошового забезпечення для оформлення відповідних документів залишилось без вирішення питання по суті. На підставі викладеного, просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов`язати надати довідку з розміром грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

В судове засідання позивач не з`явилась. У клопотанні від 30 березня 2015 року просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача позов не визнали повністю, суду пояснили, що відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія обчислюється з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, в розмірах, встановлених законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 визначено порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». А перерахунок розміру грошового забезпечення колишнім військовослужбовцям проводився з 01.01.2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» з 1 липня 2012 року, 1 вересня 2012 року, 1 січня 2013 року та 1 січня 2015 року. Вказаний перерахунок проводився на підставі списків Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області і довідок переданих відповідно до чинного законодавства у вищевказане управління. На підставі вищевказаної постанови розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 з 01.01.2008 року складає 2753,50 грн. та 3601,50 грн. На даний час підстав передбачених законодавством для збільшення розміру грошового забезпечення немає, у зв`язку з чим підстави для видачі довідки, зазначеної у позовній заяві, відсутні.

Заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в області як одержувач пенсії в разі втрати годувальника, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року (надалі Закон № 2262-XII).

Так, згідно статті 6 Закону № 2262-XII, сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до вимог статті 7 цього Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Пунктом «б» ст.36 Закону № 2262-XII передбачено, що сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, встановлюється розмір пенсії - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Статтею 37 Закону № 2262-XII визначено, що пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно частини 1 статті 45 Закону № 2262-XII сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

З аналізу наведених норм Закону України 2262-XII вбачається, що розмір пенсії в разі втрати годувальника обчислюється у відсотках від заробітку годувальника. При цьому пенсія не може бути нижчою розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 з 12.07.2011 року призначена пенсія у разі втрати годувальника, при нарахуванні якої враховано грошове забезпечення (пенсія за вислугу років) померлого годувальника ОСОБА_2 , що обчислювалась згідно норм зазначеного Закону з грошового забезпечення, перерахованого з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу».

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» було перераховано розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 з 01.01.2008 року, який складається в тому числі: 1060 грн. - посадовий оклад, 125 грн. - оклад за військове звання, 474 грн. - процентна надбавка за вислугу років, 159 грн. - надбавка за роботу з таємними документами, 829,50 грн. - надбавка за виконання особливо важливих завдань та 106,00 грн. та 954,00- премія. Загальна сума грошового забезпечення становила 2 753, 50 грн. Даний факт також підтверджується виданими позивачу відповідачем довідками №7405 від 01.02.2008 року та №18601 від червня 2012 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивач останній раз зверталась до Волинського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України в 2011 році з проханням здійснити перерахунок грошового забезпечення померлого годувальника ( ОСОБА_2 ) та видати довідку встановленого зразка для подальшого перерахунку останній пенсії. Відповідачем надавались відповіді про те, що для проведення перерахунку немає законних підстав, оскільки законодавцем не приймались законодавчі акти, норми яких збільшували хоча б один з видів грошового забезпечення померлого годувальника.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 2262-XII, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45 встановлено, що перерахунок пенсій здійснюється у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

З огляду на те, що останні зміни в грошовому забезпеченні відповідної категорій військовослужбовців відбулися з 01.01.2008 року (згідно постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу»), а пенсія позивачки обчислена з грошового забезпечення з врахуванням його підвищення згідно зазначеної постанови КМУ, відтак підстав для видачі нової довідки про грошове забезпечення годувальника та перерахунку пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 немає.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» проведено перерахунок пенсії в разі втрати годувальника з 1 липня 2012 року, 1 вересня 2012 року та 1 січня 2013 року.

Таким чином, будь-яких доказів які б свідчили про те, що Кабінетом Міністрів України приймалось рішення про збільшення хоча б одного з видів грошового забезпечення в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. А відтак, посилання позивача про те, що відповідачем видана довідка з заниженими розмірами грошового забезпечення суд вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач належним чином не довела, та не надала суду достатніх доказів щодо визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язати надати довідку з розміром грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

В свою чергу відповідач як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доведеності правомірності свої дій.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо надання встановленого зразка довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на теперішній час, є безпідставними, а тому в позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити.

Керуючись статтями 3,11,71,160,162,163 КАС України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 20 квітня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В Мачульський