Справа № 804/2974/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 р. Справа № 804/2974/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі - Волкові В.В.
представників позивача - Бурдельної А.В., Гаврилюка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 06.02.2015 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» отримано податкову вимогу від 19.12.2014 року №888-25 Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області. Згідно даного повідомлення станом на 18 грудня 2014 року сума податкового боргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» за узгодженими грошовими зобов'язаннями (земельний податок) становить 463,72 грн. Відповідач повідомив, що органом державної податкової служби буде здійснено опис майна у податкову заставу. Даним повідомленням позивача було попереджено, що починаючи з 01 грудня 2014 року, будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та штрафи, визначені Податковим кодексом України. Позивач вважає, що податкова вимога є необґрунтованою, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він просив суд визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області 19 грудня 2014 року №888-25 на суму 463,72 грн.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції представники позивача пред'явлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день та час його проведення повідомлявся належним чином.
Відповідач надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких зазначив, що спірна податкова вимога не свідчить про нарахування жодних фінансових чи інших санкцій, не є підтвердженням того, що на майно боржника накладено арешт, зареєстровано податкову заставу чи вжито інших заходів щодо стягнення податкового боргу. Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо визнання протиправною податкової вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки факт надіслання податкової вимоги жодним чином не порушує Закону України «Про систему гарантувань фізичних осіб», а факт наявності податкового боргу не заперечується і не спростовується позивачем. Таким чином, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити, а справу розглядати без участі його представника.
Заслухавши пояснення представників позивача, що приймає участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивачем 15.05.2014 року було надано до Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області податкову декларацію з орендної плати за земельну ділянку, на якій розташована будівля банку за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Костенка, 15/10. Щомісячний платіж за вказану земельну ділянку у грудні 2014 року становив 478,78 грн., а з урахуванням наявної переплати сума до сплати у грудні 2014 року становила 463,72 грн.
Так, постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.
20.11.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», відповідно до якого з 21.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку, тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 21.11.2014 року по 20.02.2015 року включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.11.2014 року № 128 уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено Славкіну Марину Анатоліївну.

06.02.2015 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» отримано податкову вимогу від 19.11.2014 року №888-25 Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області. Згідно даного повідомлення станом на 18 грудня 2014 року сума податкового боргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» за узгодженими грошовими зобов'язаннями (земельний податок) становить 463,72 грн. Даним повідомленням позивача було попереджено, що починаючи з 01 грудня 2014 року, будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та штрафи, визначені Податковим кодексом України. Відповідач також повідомив, що органом державної податкової служби буде здійснено опис майна у податкову заставу. Можливий термін проведення публічних торгів з продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання податкової вимоги.

Позивач пов'язує порушення своїх прав з діями відповідача щодо винесення податкової вимоги від 19 грудня 2014 року №888-25 на суму 463,72 грн.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1.3. ч.1 Податкового кодексу України, це й Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зборів на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Спеціальним Законом для правовідносин, які виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI.

Так, відповідно до ч.8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Як встановлено судом, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 «Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 123 від 20.11.2014 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», відповідно до якого з 21.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку, тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 21.11.2014 року по 20.02.2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17.02.2015 року № 35 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 20 березня 2015 року включно.

В подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. №63 про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку Славкіну М.А.

Згідно з частиною 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Судом встановлено, що оскаржувану податкову вимогу було винесено відповідачем 19 грудня 2014 року, тобто в період здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, згідно п.п.14.1.153. п.14.1. ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В силу пункту 95.1. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

З огляду на викладені положення Податкового кодексу України, прийняття рішення про направлення податкової вимоги є складовими процедури примусового стягнення податкового боргу.

Враховуючи, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого для правовідносин тимчасової адміністрації є пріоритетними по відношенню до норм інших нормативно-правових актів, передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваної податкової вимоги відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до п.п.60.1.2. п.60.1. статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2. пункту 60.1. цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Положенням даної норми кореспондує пункт 6.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 576, згідно якого податкова вимога вважається відкликаною з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування податкової вимоги.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідачем на теперішній час доказів прийняття рішення про скасування податкової вимоги суду не надано, а матеріали справи не містять, суд вважає за можливе визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 19.12.2014 року № 888-25.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає адміністративним позов ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної М.А. до Криворізької південної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги задовольнити за викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 19 грудня 2014 року № 888-25 на суму 463,72 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 15 квітня 2015 року.

Суддя Кучма К.С.