Справа № 804/3894/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2015 р. Справа № 804/3894/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Жижиній К.П.
представника позивача : Левицького В.А.
представника відповідача: Василенко О.А.
розглянувши у відритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на правомірність дій та рішень податкового органу.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» знаходиться на податковому обліку в Новомосковській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
На підставі наказу Новомосковської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 30.01.2015 року №11/222 податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Агропромислокий комплекс «Спаський» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Ойл-Стандарт» за вересень 2014 року.
Правомірність даного податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
У відповідності до пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням чи виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку або придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями та іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Підставою для прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення, податковий орган зокрема визначив непідтвердженість факту придбання продукції у ТОВ «Ойл-Стандарт» з огляду на висновки актів перевірки ТОВ «Ойл-Стандарт», а також у зв'язку з тим, що товарно-транспортні накладні на перевезення товару, видаткові накладні не містять всіх необхідних реквізитів.
Отже, податковий орган дійшов висновку, що оскільки не підтверджено факт реального вчинення господарських операцій ТОВ «Ойл-Стандарт» з позивачем, у останнього не виникає податкових зобов'язань та відсутнє право на податковий кредит.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що 28.05.2014 року позивачем ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський» (Покупець) було укладено договір з ТОВ «Ойл-Стандарт» (Постачальник) за №2805-02.
Відповідно зазначеного договору, постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом - «товар», найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну партію товару. За взаємною згодою сторони домовились про те, що вони не будуть оформляти специфікацій до договору. Рахунок-фактура та видаткові накладні за договором будуть прирівнюватися до специфікацій, і тому вони є невід'ємною частиною цього Договору.
В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним вказаного договору, укладеного позивачем з вищезазначеним контрагентом. Факт укладення такого договору і його виконання обома сторонами підтверджується фактичними обставинами справи, зокрема первинними документами, які фіксують здійснення господарських операцій на виконання умов договору.
На виконання умов договору між ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський» та ТОВ «Ойл-Стандарт» за вересень 2014 року підписано видаткові накладні за №№РН-0000543, РН-0000559, РН-0000548, РН-0000552, товарно-транспортні накладні за №№000543, 0000559, 0000543, 000552 та податкова накладна за №51 від 17.09.2014 року на загальну суму 815 382,00 грн., в тому числі ПДВ 135 897,00 грн., розрахунок №10 від 30.09.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 17.09.2014 року №51, яким зменшено суму ПДВ на 2 665,37 грн.
Сума податку на додану вартість у розмірі 133 241,63 грн. за зазначеними податковими накладними включена до податкового кредиту відповідного періоду, відображена в реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідає даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, даним декларацій з ПДВ за відповідний період.
Розрахунки відбувались в безготівковій формі та підтверджуються наданими до перевірки платіжними дорученнями та наданими до судового засідання банківськими виписками.
Всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо) як наслідок - вони є такими, які підлягають обов'язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
Підставою для висновку податкового органу про те, що операції між ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський» та ТОВ «Ойл-Стандарт» не мають реального характеру зокрема стала перевірка ТОВ «Ойл-Стандарт», відповідно до якої проведеним аналізом з використанням АІС «Податковий блок» ІС «DNEPRTAX-INFO@ встановлено відсутність зареєстрованих податкових накладних на отримане дизельне паливо за період з 01.01.2014 року по 15.09.2014 року.
Суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на те, що згідно наданих до перевірки податкових накладних, товарно-транспортних та платіжних доручень поставка дизельного палива від ТОВ «Ойл-Стандарт» до ТОВ АПК «Спаський» здійснювалась в період з 18.09.2014 року по 22.09.2014 року.
Також, підставою для висновку податкового органу про те, що операції між ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський» та ТОВ «Ойл-Стандарт» не мають реального характеру стало те, що у позивача відсутні свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечних вантажів.
Суд не погоджується з вищезазначеними висновками відповідача у зв'язку з тим, що позивач є покупцем товару, а не перевізником і відповідно не зобов'язаний оформлювати дозволи на перевезення небезпечних вантажів. Окрім того, позивачем були надані до суду свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечних вантажів, свідоцтва про підготовку водіїв що перевозять небезпечні вантажі, надані позивачу перевізником.
Суд також критично ставиться до висновків податкового органу про нереальність господарських операцій з підстав виявлення недоліків у оформленні товарно-транспортних накладних, оскільки товарно-транспортна накладна не є документом, що визначаює право на формування податкового кредиту, та недоліки в її оформленні щодним чином не можуть свідчити про нереальність господарських угод.
Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що отримані від ТОВ «Ойл-Стандарт» товарно-матеріальні цінності було використано позивачем у власній господарській діяльності для забезпечення роботи власних транспортних засобів.
З огляду на наведене, на переконання суду, господарські операції ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський» та ТОВ «Ойл-Стандарт» є реальними, направленими на настання правових наслідків, які обумовлені ними та підтверджені належним чином складеними первинними документами. Тобто, ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський» має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку зокрема при визначені об'єкту оподаткування податком на додану вартість та формуванні податкового кредиту.
Під час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, відповідачем не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.
У ході розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності ТОВ «Агропромисловий комплекс «Спаський». Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагент є пов'язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам Держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов'язань за спірними правочинами, вчинені правочини об'єктивно не були потрібні для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірними правочинами були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не подав.
В свою чергу, зазначені позивачем вимоги про визнання протиправними дій відповідача по винесенню оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач пов'язує саме з протиправністю підстав для його винесення. Отже такі позовні вимоги за своєю суттю є вимогами про визнання протиправним такого податкового повідомлення-рішення.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» - задовольнити повністю.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Спаський» сплачений судовий збір у розмірі 333,10 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2015 року.

Суддя С.І. Озерянська