Справа № 2а-1503/12/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015р. м. Київ К/800/17651/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Загороднього А.Ф.

Сіроша М.В.

при секретарі судового засідання: Чайці О.С.,

розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року

та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2012 року

по справі № 2а-1503/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Інтеграл»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Інтеграл» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.01.2012 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання у розмірі 2236422,00 грн., та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.01.2012 року в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал та ІІ-ІІІ квартали у розмірі 9723576,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року у даній справі позов задоволено з огляду на правомірність заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що співробітниками Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Інтеграл» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.09.2011 року, за результатами якої встановлено порушення позивачем ст. п. 150.1 ст. 150 розділ ІІІ, п. 3 розділу 4 XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ щодо неправомірного віднесення до складу валових витрат за ІІ квартал 2011 року від'ємного значення об'єкту оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду всього у сумі 10860246,00 грн., за ІІ-ІІІ квартал 2011 року всього в сумі 9723576,00 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 2236422,00 грн., в тому числі за ІІ квартал 2011 року на суму 261434,00 грн., за ІІ-ІІІ квартали 2011 року на 2236422,00 грн., та завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування (збитків) за ІІ квартал 2011 року на суму 9723576,00 грн.

На підставі висновків перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.01.2012 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання на суму 2236422,00 грн. за платежем податок на прибуток, та податкове повідомлення-рішення № від 05.01.2012 року в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал та ІІ-ІІІ квартали у розмірі 9723576,00 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Спеціальним законом, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, є Закон України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР).

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону № 334/94-ВР якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

В 2010 році норми цього пункту діяли з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 Закону № 334/94-ВР.

Відповідно до п.22.4 ст.22 Закону № 334/94-ВР у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується 20 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 01 січня 2010 року.

У 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем прийнято декларації позивача з податку на прибуток підприємства за І та ІІ квартали 2011 року.

У відповідності до підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України застосування розділу III «Податок на прибуток підприємств» починається з 01 квітня 2011 року.

Відповідно до статті 3 Закону № 334/94-ВР, що діяв у І кварталі 2011 року, об'єкт оподаткування визначений як прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

У пункті 22.4 Прикінцевих положень Закону № 334/94-ВР передбачалось, що у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

З урахуванням зазначеного, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивачем правомірно сформований склад об'єкта оподаткування за 1 квартал 2011 року з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року.

Порядок врахування від'ємного значення об'єкта оподаткування з 01.04.2011 року встановлений статтею 150 Податкового кодексу України, згідно якої якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Разом з тим, пункт 3 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств у 2011 році» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлює, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Згідно декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ квартал 2011 року, у складі витрат позивачем зазначено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду в сумі 10860246,00 грн.

Правовий аналіз норм Закону № 334/94-ВР та Податкового кодексу України дають підстави для погодження висновку судів попередніх інстанцій про те, що позивачем правомірно включено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за підсумками І кварталу 2011 року, яке у свою чергу було правомірно враховано при розрахунку (формуванні) об'єкта оподаткування за ІІ-ІІІ квартали 2011 року.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2012 року по справі №2а-1503/12/2670 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Загородній А.Ф.
підпис Сірош М.В.

Ухвала складена у повному обсязі 10.04.2015 р.