Справа № 756/649/15-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 756/649/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Великохацька В.В. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції Оболонського районного управління Головного управління МВС України у м. Києві Марченка Ігора Анатолійовича про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Інспектора дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції Оболонського районного управління Головного управління МВС України у м. Києві Марченка Ігора Анатолійовича, в якому просила: визнати недійсним протокол серії АП1 № 728923, складений 14.12.2014 р. інспектором Дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві Марченком Ігорем Анатолійовичем.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції Оболонського районного управління Головного управління МВС України у м. Києві Марченка Ігора Анатолійовича про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні адміністративним судам.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в своєму адміністративному позові просить суд визнати недійсним протокол серії АП1 № 728923, складений 14.12.2014 р. інспектором Дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві Марченком Ігорем Анатолійовичем.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не є актом індивідуальної дії у розумінні статті 17 КАС України, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник у зв'язку з складанням відповідачем інспектором дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції Оболонського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Марченком Ігорем Анатолійовичем протоколу про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. У своєму позові ОСОБА_2 фактично наводить обставини, які свідчать про її невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Однак протокол про адміністративне правопорушення за своїм характером не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише фіксує певні фактичні обставини, пов'язані з вчиненням особою (в даному випадку ОСОБА_2.) адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить обов'язкових для особи приписів, вказівок, вимог, зобов'язань тощо, безпосередньо не впливає її на права та законні інтереси, не породжує для неї жодних правових наслідків, що спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, не змінює, не припиняє права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин і немає для особи обов'язкового характеру, а тому у розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України, не може бути предметом розгляду адміністративним судом. У свою чергу, права та обов'язки для особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, породжує саме рішення, прийняте на підставі протоколу.

Крім того, відповідно до положень визначених у Розділі IV Кодексу України про адміністративні правопорушення, не передбачено оскарження протоколу про адміністративне правопорушення, натомість передбачається оскарження та опротестування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, даний спір щодо оскарження протоколу про адміністративні правопорушення повинен вирішуватись в порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги та апелянта спростовуються висновками суду першої інстанції, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.