Справа № 2270/1760/12
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015р. м. Київ К/9991/43214/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Ліпського Д.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Хмельницької області про визнання протиправним наказу,

встановила:

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Апеляційного суду Хмельницької області про визнання протиправним наказу №8/05-03 від 27.01.2012 про припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 з 12 лютого 2003 року по час звернення з даним позовом до суду працює на посаді судді Апеляційного суду Хмельницької області.

Наказом голови Апеляційного суду Хмельницькій області № 02/05-03/ від 5 січня 2010 року позивачу з 27 листопада 2010 року встановлено щомісячне грошове утримання у розмірі 90 % заробітної плати працюючого судді.

Наказом голови Апеляційного суду Хмельницькій області №8/05-03/ від 27 січня 2012 року «Про припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям» з 1 січня 2012 року виплату щомісячного грошового утримання позивачу було припинено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вказаний наказ прийнятий відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» від 7 липня 2010 року №2453-VI у зв'язку з втратою чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 і «Положення про призначення і виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям», затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 24 липня 2009 року № 81.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно зі статтею 22 Конституції України скасування чи звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається.

Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права, визначення системи судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування, систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів, регулювання інших питань судоустрою і статусу суддів встановлені Законом України «Про судоустрій і статус суддів України».

Відповідно до пункту 1 частини 2 розділу 12 «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про статус суддів», крім статті 43, частин п'ятої - тринадцятої статті 44, які втрачають чинність з 1 січня 2011 року, та частин першої - четвертої статті 44, які втрачають чинність з 1 січня 2012 року, тобто правила за якими визначалось право судді на відставку за цим Законом втратили чинність з 1 січня 2012 року.

Згідно з частиною 1 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до статті 2 цієї статті Закону України «Про судоустрій і статус суддів України»суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Частиною 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Згідно з частиною 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу». На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказана частина статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» була прийнята в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-6 і набрала чинності з 1 січня 2012 року.

В той же час втратили чинність Закон України «Про статус суддів» № 3018-3 від 07.02.2002, Указ Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 № 584/95 в частині щодо права судді на отримання щомісячного довічного грошового утримання, постанова Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 № 865, наказ Державної судової адміністрації України «Про затвердження Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного грошового утримання суддям у відставці» від 25.08.2005 № 94 та наказ Державної судової адміністрації України від 24.07.2009 № 81 «Про затвердження Положення про призначення і виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям».

З огляду на викладене з 1 січня 2012 року виплата щомісячного довічного грошового утримання може проводитися за умови, якщо особа, яка має право на таку виплату, припинила роботу на відповідній посаді. В зв'язку з цим право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у позивача, який перебуває на посаді судді, може виникнути у разі його виходу у відставку з посади судді за правилами, встановленими Законом України «Про судоустрій і статус суддів України».

Відповідно до частини 2 розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» якою визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) та які влаштувалися на роботу до набрання чинності цим Законом.

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Вказані норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не спростовують порядок призначення і отримання щомісячного довічного грошового утримання, встановлений Законом України «Про судоустрій і статус суддів України», та регулюють тільки його розмір внаслідок набрання чинності цим Законом особам які мають право на отримання щомісячного довічного грошового утримання і які набули таке право до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», тоді як Закон України «Про судоустрій і статус суддів України» встановлює таке право і пов'язує його тільки з перебуванням судді у відставці.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наказ голови Апеляційного суду Хмельницької області від 27 січня 2012 року № 8/05-03/ «Про припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям» відповідає вимогам Закону України «Про судоустрій і статус суддів України».

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Хмельницької області про визнання протиправним наказу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді М.М. Заїка

Д.В. Ліпський