Справа № 804/13948/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування постанови, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду України надійшов адміністративний позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо винесення постанови про накладення штрафу від 01.08.2014 року ВП №43669992;
- визнати протиправною та скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про накладення штрафу від 01.08.2014 року ВП №43669992;
- визнати протиправними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.08.2014 року ВП №43669992;
- визнати протиправною та скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.08.2014 року ВП №43669992.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що не погоджується із винесеними постановами державного виконавця щодо накладення штрафу від 01.08.2014 року ВП №43669992 та стягнення з боржника виконавчого збору від 01.08.2014 року ВП №43669992, винесених на тій підставі, що позивачем невиконано рішення суду у добровільному порядку у строк, встановлений для його самостійного виконання. Адже постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2014 року ВП №43669992 щодо примусового виконання виконавчого листа №804/3852/14, виданого 11.06.2014 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, було отримано позивачем лише 04.07.2014 року. А оскаржувані постанови отримав лише 21.08.2014 року. Дії направлені на виконання вимог державного виконавця та рішення суду одразу після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем виконувались належним чином та у повному обсязі. Натомість державний виконавець прийняв протиправні постанови про накладення штрафу та стягнення з боржника виконавчого збору.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідачу судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти даного адміністративного позову суду не надавав.
У відповідності до положень ч.6 ст.128 КАС України суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП №43669992, щодо примусового виконання виконавчого листа №804/3852/14, виданого 11.06.2014 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про зобов'язання Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська розглянути заяву ОСОБА_2 від 29.06.2013 року (вхідний №72 від 01.07.2013 року) в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та вжити заходів, передбачених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» щодо приватизації квартири, яку вона займає на підставі ордеру №532 від 19.11.1990 року. Боржнику встановлено строк для добровільного виконання рішення суду, а саме до 23.06.2014 року. Згідно відмітки на копії супровідного листа державного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження було отримано представником позивача - 04.07.2014 року. У зв'язку із цим, позивач пропустив встановлений строк для добровільного виконання виконавчого документа, який був встановлений державним виконавцем, а саме до 23.06.2014 року.
Натомість відповідач 31.07.2014 року склав акт про невиконання Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпропетровська рішення згідно виконавчого документа та необхідності накладення штрафу. На підставі ст.ст.11, 28, 89 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв постановивід 01.08.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору та про накладення штрафу у зв'язку із невиконанням позивачем вимог державного виконавця у повному обсязі, та направив на адресу позивача вимогу в порядку ст.ст.5, 11, 90 Закону України «Про виконавче провадження» про зобов'язання надати у строк до 07.08.2014 року інформації щодо виконання рішення виконавчого документа. За відмітками на копіях супровідних листів до зазначених постанов та вимога були отримані - 21.08.2014 року, що підтверджується матеріалами справи.
Так, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 20 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.
Згідно ч.1, ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.
За ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
У відповідності до ч.1 ст.28 вищевказаного закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З матеріалів справи вбачається, що позивач вів активну переписку з ОСОБА_2 щодо виконання ним рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2014 року, справа №804/3852/14.
- довідка про склад сім'їта займанні приміщення (встановленого зразка, береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок);
- копія ордера про надання жилої площі;
- документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду (документ, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду);
- копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації;
- заява-згода тимчасово відсутніх членів сім'їнаймача на приватизаціюквартири. За неповнолітніх членів сім'ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Якщо дитина віком від 14 до 18 років (настає неповна цивільна дієздатність особи), додатково до заяви додається письмова нотаріально засвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Заява-згода оформлюється письмово, підписується всіма повнолітніми членами сім'ї, які постійно мешкають у квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника та засвідчується нотаріально;
- копія заповнених сторінок паспортів дорослих, свідоцтв про народження дітей, які будуть приймати участь у приватизації.
Натомість ОСОБА_2 не виконала у повному обсязі вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська та не надала всіх належних документів за переліком, проте направила заяву від 17.07.2014 року державному виконавцю щодо невиконання боржником рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2014 року, справа №804/3852/14 та вимогу надати документи, які були отримані разом із її попередньою заявою від 11.06.2014 року за вх. №1438/70С. Однак, за даними зазначеної заяви від 11.06.2014 року ОСОБА_2 не надала Квартирно-експлуатаційному відділу м.Дніпропетровська: копію документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заяву-згоду тимчасово відсутніх членів сім'їнаймача на приватизацію квартири. За неповнолітніх членів сім'ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Якщо дитина віком від 14 до 18 років (настає неповна цивільна дієздатність особи), додатково до заяви додається письмова нотаріально засвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Заява-згода оформлюється письмово, підписується всіма повнолітніми членами сім'ї, які постійно мешкають у квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника та засвідчується нотаріально; копію заповнених сторінок паспортів дорослих свідоцтв про народження дітей, які будуть приймати участь у приватизації. Даний факт у свою чергу призвів до неможливості виконання позивачем рішення суду своєчасно.
Отже, аналіз вищевказаних норм, матеріалів справи, показує, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваних постанов, є протиправними та передчасними. Адже ним не було перевірено факт отримання боржником у виконавчому провадженні - Квартирно-експлуатаційним відділом м.Дніпропетровська - постанови про відкриття виконавчого провадження, не встановлено поважності/неповажності причин невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобов'язує боржника - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпропетровська - розглянути заяву ОСОБА_2 від 29.06.2013 року (вхідний №72 від 01.07.2013 року) в порядку передбаченому Законом України «При приватизацію державного житлового фонду» та вжити заходів, передбачених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» щодо приватизації квартири, яку вона займає на підставі ордеру №532.Крім того, ОСОБА_2 не було виконано вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська необхідних для виконання рішення суду та виконавчого документа за виконавчим провадженням відповідно.
З огляду на зазначене, постанова Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про накладення штрафу від 01.08.2014 року ВП №43669992 та постанова Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.08.2014 року ВП №43669992 є протиправними та підлягають скасуванню повністю.
Також слід зазначити, що в матеріалах справи міститься копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2014 року, ВП №43669992, за яким вбачається, що виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №804/3852/14, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 11.06.2014 року, було закінчено на тій підставі, що рішення згідно виконавчого документа було виконано фактично.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо винесення постанови про накладення штрафу від 01.08.2014 року ВП №43669992.
Визнати протиправною та скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про накладення штрафу від 01.08.2014 року ВП №43669992.
Визнати протиправними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.08.2014 року ВП №43669992.
Визнати протиправною та скасувати постанову Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.08.2014 року ВП №43669992.
Стягнути на користь позивача з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 73,08 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова