Справа № 520/17156/14-а
Суддя: Прохоров П. А.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/62/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Прохорова П.А.

за участю секретаря - Козловій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання неправомірними дій щодо обмеження перерахунку розміру пенсії за вислугу років, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси щодо перерахунку розміру пенсії позивача в листопаді 2014 року - неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 24.10.2014 року на підставі довідки прокуратури Одеської області №390 2014 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23 грудня 2010 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 26.01.2009 року він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач стверджує, що відповідачем - суб'єктом владних повноважень перерахунок його пенсії був проведений з порушенням діючого законодавства, а на його звернення щодо усунення порушень закону, відповідач відповів відмовою, чим були порушені права та інтереси позивача, щодо перерахунку пенсії відповідно до діючого законодавства. Тобто зазначає, що з цього приводу між ним та відповідачем виник спір, у зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце вирішення справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, за текстом якої посилаючись на викладені у позові обставини заявлені вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, надав до суду письмові заперечення проти поданого позову, посилаючись на правомірність дій УПФ України в Київському районі м. Одеси.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України.

Судом встановлено, що з 26.01.2009 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

З урахуванням ч.2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включається в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч. 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин і вислугу років під час призначення пенсії враховується в розмірах, установлених на дату звернення за пенсією.

Як вбачається з положень згаданої статті Закону, застосування коригування виплат перед виходом на пенсію з урахуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин дійсно повинно проводитися, але при призначенні пенсії, а не під час її перерахунку.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001 року передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у цьому пункті підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Оскільки з часу проведення позивачу розрахунку пенсії 26.01.2009 року відбулось істотне збільшення посадових окладів працівників прокуратури, позивач 24.10.2014 року подав відповідну заяву до управляння Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси з необхідними документами, в тому числі з довідкою прокуратури Одеської області від 2014р. (точна дата не вказана) № 390 про те, що заробітна плата працівника на відповідній посаді у 2014 році всього складає 14101,98 грн. У зв'язку з чим Розпорядженням начальника УПФ України у Київському районі від 06.11.2014 року №833256 позивачу було перераховано пенсію виходячи з 70 відсотків від загального заробітку відповідного працівника органів прокуратури у м. Одесі.

10.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо повідомлення його про проведений перерахунок, та 19.11.2014 року за №6615 йому було надано відповідь в.о. начальника управляння Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, у якій зазначено, що наведений розрахунок розміру пенсії виходячи з 70 відсотків від заробітної плати проведено у відповідності до діючого на час проведення розрахунку законодавства з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення», якими внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких пенсії за вислугу років призначаються в розмірі 70 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Суд вважає, що відмова управляння Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від заробітку є протиправною та такою, що не відповідає діючому законодавству України з наступних підстав.

Управлянням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням прийнятого 11.08.2010 року Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення», якими внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно якого при виході на пенсію працівникам прокуратури пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми місячної зарплати.

Даний Закон, зокрема, ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у ч.18 підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю за минулий час може бути виплачено йому за не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Однак, даний перерахунок було проведено не вірно, з порушенням та не правильним застосуванням законодавства яке регулює це питання. Зокрема при перерахунку пенсії працівниками управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси застосовано ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в новій редакції, згідно якої пенсія призначається у розмірі 70 відсотків від суми місячної заробітної плати. Однак ця норма має застосовуватись до працівників при виході на пенсію після прийняття і вступу в законну силу даного Закону (та зазначених Постанов).

Звертаючись до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, позивач у своїй заяві не просив призначити йому пенсію, а просив зробити її перерахунок, тому при проведенні перерахунку управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси повинно було керуватись ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»№ 3662-12 від 26.11. 1993 року в редакції Закону № 2663-ИІ (2663-14) від 12.07.2001 року, тобто тією нормою, яка діяла до прийняття Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи», та до прийняття зазначених Постанов Кабінету Міністрів України, за якоми не йдеться про те, що після перерахунку розмір його пенсії не може перевищувати 70 відсотків від заробітної плати.

Виходячи зі змісту ч.17, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662- 12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-ІИ (2663-14) від 12.07.2001 року перерахунок має бути проведено вже з розміру раніше призначеної йому пенсії, тобто 90 відсотків від суми місячного чинного заробітку і при перерахунку мають бути взяті до уваги збільшені показники, підвищення заробітної плати, які надані позивачем.

Однак, управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси порушило права ОСОБА_1 відмовившись провести перерахунок пенсії із розрахунку 90 відсотків заробітної плати, чого не мало права робити.

Таким чином можливо зробити висновок, що Відповідачем не враховано, що ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції з врахуванням наступних змін відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення», застосовуються до розрахунку пенсії що виникли після набрання зазначеними нормативно-правовими актами чинності, та не є підставою зменшення 90-відсоткового розміру раніше призначеної законом пенсії.

Фактично Відповідач перепризначив позивачу пенсію на підставі норм законодавства, які набрали чинності після призначення пенсії, тобто, всупереч ч. 1 ст. 58 Конституції України, застосував Закон зі зворотною силою, що є недопустимим.

Крім того суд звертає увагу, що згідно з ч. 4 ст. 2 «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, посилання Відповідача про відповідність перерахунку пенсії позивача нормам законодавства є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що діяла на час призначення пенсії було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 визначено, що в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Зазначені конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Згідно ст. 22 Конституції України передбачено що, при прийнятті або застосуванні нових законів, як і внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення", Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", але для окремих категорій громадян пенсійне забезпечення встановлюється іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття чи застосування нових законів, внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004). Відповідно до ст. 2 Розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року передбачене - «обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) та які влаштувалися на роботу до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі».

Таким чином, відмова Відповідача в перерахунку пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року, а саме у розмірі 90% є неправомірною і суперечить як Конституції, так і самому Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», на підставі якого і були внесені зміни до Закону України «Про прокуратуру».

На підставі вище викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, заявленими згідно чинного законодавства, а від так підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 64 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 11, 17, 104, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 23.12.2010 року), ст. 2 Розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про визнання неправомірними дій щодо обмеження перерахунку розміру пенсії за вислугу років, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 - неправомірними.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси від 19.11.2014 року № 6615 та Розпорядження №833256 від 06.11.2014 року щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 - скасувати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 24.10.2014 року на підставі довідки прокуратури Одеської області 2014 року(без зазначення числа та місяця) відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23 грудня 2010 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Прохоров П. А.