Справа № 0870/746/12
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2015р. м. Київ К/800/56845/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

Іваненко Я.Л.,

суддів: Черпака Ю.К.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Просила суд визнати протиправною відмову та зобов'язати відповідача виплатити їй вихідну допомогу у зв'язку із виходом на пенсію, у розмірі 10 посадових окладів на підставі статті 37 ,,Про державну службу".

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 виплатити матеріальну допомогу у зв'язку із виходом на пенсію у розмірі 10 місячних посадових окладів на підставі статті 37 Закону України ,,Про державну службу".

Cтягнуто із Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь позивача матеріальну допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів на підставі статті 37 Закону України ,,Про державну службу" у розмірі 13 190 грн. та присуджено із Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 131 грн. 90 коп.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення першої інстанції - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судами неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 серпня 2011 року позивача звільнено з посади заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Розівському районі Запорізької області згідно із пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про працю України (за станом здоров'я). На час звільнення позивач мав загальний трудовий стаж - 35 років 4 місяці 17 днів, з них стаж державної служби - 30 років 11 місяців 26 днів.

16 грудня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі 10 посадових окладів. Листом від 4 січня 2012 року № 3231/р-9 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило у виплаті грошової допомоги, посилаючись на те, що у позивача відсутнє право на отримання грошової допомоги, оскільки звільнення ОСОБА_2 відбулось не у зв'язку із виходом на пенсію, а через незадовільний стан здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи.

Задовольняючи позов суди виходили з того, що при достроковому виході на пенсію за станом здоров'я за півтора роки до строку виходу на пенсію державний службовець має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів за наявності стажу державної служби не менше 10 років.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України ,,Про державну службу" державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Цим Законом визначено правовий статус державних службовців, особливості проходження державної служби, порядок її припинення, матеріальне та соціально-побутове забезпечення державних службовців.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України ,,Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Згідно з частиною тринадцятою статті 37 вказаного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Норми Закону України ,,Про державну службу", якими врегульовані питання пенсійного забезпечення державних службовців, не передбачають права на достроковий вихід на пенсію чи скорочення пенсійного віку.

Разом із тим така можливість передбачена Законом України ,,Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", який визначає основні засади державної політики щодо ветеранів праці, інших громадян похилого віку і спрямований на формування в суспільстві гуманного, шанобливого ставлення до них і забезпечення їх активного довголіття.

Відповідно до частини першої статті 21 зазначеного нормативно-правового акту, особам передпенсійного віку, трудовий договір з якими було розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, зокрема, у зв'язку із виявленою невідповідністю працівника займаній посаді за станом здоров'я, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до встановленого законодавством строку, якщо вони мають страховий стаж для чоловіків - 25 років, для жінок - 20 років, а для осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, - стаж роботи, який дає право на цей вид пенсії.

Невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, передбачена пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про працю України, як окрема підстава розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Звільнення за цим пунктом допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до статті 44 Кодексу законів про працю України працівнику виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Отже, підставою для звільнення за пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про працю України не є вихід працівника на пенсію.

Використання особою додаткової гарантії, встановленої статтею 21 Закону України ,,Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" не може бути підставою для позбавлення її соціальних гарантій, встановлених іншими законами, в тому числі, встановленого статтею 37 Закону України ,,Про державну службу" права на грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів при наявності не менше 10 років стажу державної служби.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 26 листопада 2013 року № 11-рп/2013 роз'яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини тринадцятої статті 37 Закону України ,,Про державну службу" з наступними змінами в системному зв'язку з положеннями пункту 2 частини першої, частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України, статті 21 Закону України ,,Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" з наступними змінами необхідно розуміти так, що у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного в частині першій статті 37 Закону України ,.Про державну службу".

Враховуючи те, що посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судами повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: Я.Л. Іваненко

Ю.К. Черпак