Справа № 816/365/15-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 р.Справа № 816/365/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Заїка О.В.

представника відповідача Костяного О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2015р. по справі № 816/365/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодіва-Кременчук"

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодіва-Кременчук" ( надалі - позивач, ТОВ "Автодіва-Кременчук") звернувся до суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - відповідач, Кременчуцька ОДПІ), в якому просив суд:

-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 26.12.2014 №/3099, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом в розмірі 10 996 грн 25 коп. (в т.ч., 8 797 грн - основний платіж, 2 199 грн 25 коп. - штрафні (фінансові) санкції) та від 26.12.2014 №/3100, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5 889 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодіва-Кременчук" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 26 грудня 2014 року №№/3099, /3100.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2015 року та прийняти нову постанову, про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Автодіва-Кременчук" у встановленому законодавством порядку зареєстроване як юридична особа, , з 26 червня 2011 року перебуває на обліку в якості платника податків в Кременчуцькій ОДПІ та є платником податку на додану вартість 30 вересня 2011 року.

Видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: виробництво іншого електричного устаткування (27.90) , технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (45.20), оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів(45.31), неспеціалізована оптова торгівля (46.90), консультування з питань комерційної діяльності й керування (70.22), діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (71.12)

Фахівцем Кременчуцької ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Автодіва-Кременчук" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Денекс груп" () за липень 2014 року, ПП "Київантікор" () за липень 2014 року, ТОВ "Укртехбуд" () за листопад 2011 року, ТОВ "Аксіос трейд" ( за червень - липень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 12 грудня 2014 року №2853/16-03-22-02-12/37748522 (надалі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, наслідком чого визначено заниження ПДВ загалом в розмірі 10 209 грн (у т.ч. за листопад 2011 року в сумі 1 412 грн, за липень 2014 року в сумі 8 797 грн) та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту (рядок 19) загалом в розмірі 7 763 грн (у т.ч. за листопад 2011 року в сумі 1 874 грн, за липень 2014 року в сумі 5 889 грн /т.1, а.с.13-42/.

На підставі зазначеного вище Акта перевірки Кременчуцькою ОДПІ 26 грудня 2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення №/3099, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом в розмірі 10 996 грн 25 коп. (в т.ч., 8 797 грн - основний платіж, 2199 грн 25 коп. - штрафні (фінансові) санкції), а також №/3100, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5 889 грн /т.1, а.с.43-46/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на висновках податкового органу про безпідставне віднесення позивачем до податкового кредиту у липні 2014 року суму ПДВ в розмірі 14 686 грн. на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Денекс груп", ПП "Київантікор", ТОВ "Аксіос трейд", ТОВ "Астрея груп", оскільки реальність господарських операцій з вказаними контрагентами документально не підтверджена, наслідком чого визначено заниження позивачем зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету загалом в розмірі 8 797 грн та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту на 5 889 грн.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами п.198.3. ст. 198 Податкового кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг;

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України.

Отже, підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку.

Між тим колегія суддів зазначає, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено реальність спірних господарських операцій за якими був сформований податковий кредит, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини між позивачем та його контрагентами склалися на підставі:

- договору поставки від 01 липня 2014 року №16/14, за умовами якого ТОВ "Денекс груп" (постачальник ) зобов'язувалось протягом дії договору поставляти ТОВ "Автодіва-Кременчук" (покупець) товари окремими партіями за цінами, в асортименті та кількості, що остаточно погоджується сторонами в накладних, які є специфікаціями та складають невід"ємну частину договору, а покупець зобов'язаний приймати товар, та оплачувати його на встановлених договором умовах /т.1, а.с.47-48/;

- договору поставки від 01 липня 2014 року №0107/05, за умовами якого ПП "Київантікор" (постачальник) продає, а ТОВ "Автодіва-Кременчук" (покупець) купує товар, кількість та асортимент яких узгоджується сторонами та зазначаються в рахунках - фактурах та товарних накладних, що є невід"ємними частинами цього договору /т.1, а.с.58/;

- договору поставки від 10 червня 2014 року №12/14, за умовами якого ТОВ "Аксіос трейд" (постачальник) зобов'язується в порядку та на умовах , визначених цим договором, поставляти ТОВ "Автодіва-Кременчук" (покупець) визначені цим договором запчастини та експлуатаційні матеріали, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати та оплачувати товар /т.1, а.с.66-67/;

- договору про довгострокові поставки від 20 червня 2014 року №11/14, за умовами якого ТОВ "Астрея груп " (постачальник) зобов'язується протягом дії договору поставляти у власність ТОВ "Автодіва-Кременчук" (покупець) товари (в тому числі, але не виключно, запасні частини для автомобілів, авто хімію, мастила, супутні товари для автотранспорту та інше) окремими партіями за цінами, в асортименті та кількості, що остаточно погоджується сторонами в накладних, які є невід"ємною частиною договору, а покупець зобов'язаний приймати товар і оплачувати його вартість на встановлених договором умовах /т.1, а.с.74-76/.

Згідно долучених до матеріалів справи видаткових накладних, виданих на виконання умов вказаних договорів ТОВ "Денекс груп", ПП "Київантікор", ТОВ "Аксіос трейд", ТОВ "Астрея груп" протягом липня 2014 року ТОВ "Автодіва-Кременчук" були поставлені будівельні матеріали в асортименті та автозапчастини в асортименті, /т.1, а.с. 49-52, 59, 68-70, 77/.

На підтвердження факту поставки ТОВ "Денекс груп", ПП "Київантікор", ТОВ "Аксіос трейд", ТОВ "Астрея груп" товарно-матеріальних цінностей позивачем до матеріалів справи надано копії податкових накладних: від 30.07.2014 №92 /т.1, а.с.53/, від 29.07.2014 №198 /т.1, а.с.54/, від 14.07.2014 №58 /т.1, а.с. 55/, від 10.07.2014 №50 /т.1, а.с. 56/, від 31.07.2014 №277 /т.1, а.с.60/, від 12.06.2014 №4 /т.1, а.с.71/, від 23.06.2014 №53 /т.1, а.с.72/, від 30.06.2014 №118 /т.1, а.с.73/, 23.06.2014 №3 /т.1, а.с.78/.

Вказані податкові накладні позивачем відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за червень - липень 2014 року та на їх підставі, з - поміж іншого, сформовано податковий кредит звітного (податкового) періоду з ПДВ в розмірі 14 686 грн, що відображено у податкових деклараціях з ПДВ за червень - липень 2014 року та додатках до податкової декларації №5 "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" /т.1, а.с. 99-108/.

Вищевказані копії податкових накладних оформлено у відповідності до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що у податкових накладних виданих ТОВ "Денекс-груп" в графі місцезнаходження юридичної особи - продавця вказана адреса, за якою підприємство фактично не існує, колегія суддів до уваги не бере, оскільки податковим органом у ході розгляду справи не було надано належних доказів щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців записів про відсутність за місцезнаходженням вказаного контрагенту позивача.

Отже, наведені податкові накладні підтверджують факт придбання позивачем у ТОВ "Денекс груп", ПП "Київантікор", ТОВ "Аксіос трейд", ТОВ "Астрея груп" товарно- матеріальних цінностей в асортименті, визначених у відповідних видаткових накладних, є підставою для віднесення спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі щодо неналежного оформлення видаткових накладних, виданих ПП «Київантікор» а саме не зазначення даних (посада, прізвище) про осіб, які їх підписали, відсутність печатки, може свідчити про можливе порушення Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", про те не є беззаперечним доказом порушення ТОВ "Автодіва-Кременчук" вимог Податкового кодексу України, що б позбавляло позивача права на спірний податковий кредит.

Між тим, дослідивши податкові та видаткові накладні видані ПП "Київантікор" колегія суддів зазначає, що вони містять як печатку ПП "Київантікор" так і підпис уповноваженої особи.

Оплата придбаних у ТОВ "Денекс груп", ПП "Київантікор", ТОВ "Аксіос трейд", ТОВ "Астрея груп" товарно - матеріальних цінностей підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями /т.1, а.с.57, 61,79/.

Придбаний товар використано у власній господарській діяльності позивача шляхом подальшої реалізації будівельних матеріалів та автозапчастин в асортименті в адресу ТОВ "Валідіті", ТОВ "Ексіст- Сіть Україна", ТОВ "Мало - Кохнівський кар'єр", на підтвердження чого ТОВ "Автодіва-Кременчук" було долучено до матеріалів справи податкові накладні, видаткові накладні, картка рахунку 631 щодо руху активів у липні - серпні /т.2, а.с.1-167/.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність доказів переміщення ТМЦ у просторі, а саме на відсутність товарно-транспортних накладних як на підставу нереальності спірних господарських операцій, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки умови поставки за спірними договорами були визначені правилами Інкотермс, за якими поставку товару здійснює продавець, а тому у позивача відсутній обов'язок у складанні ТТН.

Отже, позивачем документально підтверджено реальність здійснення спірних господарських операцій.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на не підтвердження реальності господарських операцій через відсутність рахунків-фактури, сертифікатів якості колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відсутність таких документів, про які стверджує відповідач, не є беззаперечним свідченням фіктивності господарської операції.

Також, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що договори, якими оформлено спірні господарські операції, не містять істотних (обов'язкових) умов, а саме - предмет та ціну, таким чином не можуть вважатись укладеними колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Кременчуцькою ОДПІ не було надано доказів визнання в судовому порядку цих договорів недійсними, а реальність виконання цих договорів підтверджується первинними документами.

Також, колегія суддів зазначає, що порушення, на думку відповідача, порядку здійснення господарської діяльності контрагентом позивача не впливає на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою вважати неправомірним формування податкового кредиту позивачем, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо його формування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентом позивача, або його контрагентами (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит позивача.

Такі висновки також узгоджуються із практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно приписів ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, відповідно в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009 року судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Отже, позивач не може нести наслідків невиконання контрагентом його зобов'язань. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 26 грудня 2014 року №№/3099, /3100 підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2015р. по справі № 816/365/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 17.04.2015 р.