Справа № 2а-14337/09/0370
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року Справа № 2а-14337/09/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання - Новак Л.О.,

за участю представника позивача Губар Н.В.,

представника відповідача Зуєва А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Транзіт» до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання дій неправомірними та визнання недійсними податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток-Транзіт» (далі - ТзОВ «Восток-Транзіт») звернулося з позовом до Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції (далі - Ковельська МДПІ) про визнання неправомірними дій з проведення 22 грудня 2008 року документальної невиїзної перевірки, визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 26 грудня 2008 року за №00030623/0, від 5 березня 2009 року за №00030623/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 395237 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі акту від 22 грудня 2008 року №1475/23-32930315 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТзОВ «Восток-Транзіт» щодо підтвердження відомостей, отриманих від осіб, які мали правові відносини з платником податків - ТзОВ «Компанія «Опціон» за листопада - грудень 2007 року, філією «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» за травень - червень 2008 року, ТОВ «НВП «Термет» за червень - липень 2008 року». Перевіркою встановлено порушення підпункту 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме, ТзОВ «Восток-Транзіт» завищено суму податку на додану вартість (далі - ПДВ), що підлягає бюджетному відшкодуванню за грудень 2007 року на 135 000 грн., за червень 2008 року на 100 079 грн. та за липень 2008 року на 160 158 грн.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки вважає, що підприємством правомірно заявлено до бюджетного відшкодування суми ПДВ за результатами здійснення господарської діяльності з ТзОВ «Компанія «Опціон», філією «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» та ТОВ «НВП «Термет».

Ухвалою суду від 27 жовтня 2014 року допущено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача Ковельську міжрайонну державну податкову інспекцію її правонаступником Ковельською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ ГУ Міндоходів).

Ухвалою суду від 18 листопада 2014 року провадження у справі №2а/14337/09/0370 було зупинено до подання документів. Ухвалою суду від 17 квітня 2015 року провадження в справі було поновлено та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року №165, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 року за №233/20378 (чинного на момент виписування податкових накладних за наслідками господарських операцій з поставки товару філією «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» позивачу), платник податку, до складу якого входять філії та інші структурні підрозділи платника податку, які не зареєстровані платниками ПДВ, може делегувати філії або структурному підрозділу право виписки податкових накладних. Для цього платник податку повинен кожній філії та структурному підрозділу присвоїти окремий код (номер, шифр), про що письмово довести до відома державного податкового органу за місцем його реєстрації як платника ПДВ.

Вважає, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2008 року на 100 079 грн., а тому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 26 грудня 2008 року за №00030623/0, від 5 березня 2009 року за №00030623/1.

Представник відповідача в судовому засіданні пред'явленні позовні вимоги заперечив, посилається на правомірність висновків податкового органу, зроблених при проведенні перевірки та вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення сформовані у відповідності до норм діючого законодавства і підстав для їх скасування немає. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2008 року Ковельською МДПІ, правонаступником якої є Ковельська ОДПІ ГУ Міндоходів, проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Восток-Транзіт» щодо підтвердження відомостей, отриманих від осіб, які мали правові відносини з платником податків - ТзОВ «Компанія «Опціон» за листопада - грудень 2007 року, філією «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» за травень - червень 2008 року, ТОВ «НВП «Термет» за червень - липень 2008 року, за результатами якої складено акт від 22 грудня 2008 року №1475/23-32930315.

Перевіркою встановлено порушення підпункту 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР, а саме, ТзОВ «Восток-Транзіт» завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за грудень 2007 року на 135 000 грн., за червень 2008 року на 100 079 грн. та за липень 2008 року на 160 158 грн.

За наслідками перевірки Ковельською МДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2008 року за №00030623/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 395 237 грн.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 26 грудня 2008 року за №00030623/0, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. Рішенням Ковельської МДПІ від 27 лютого 2009 року №2082/25-004 скаргу ТзОВ «Восток-Транзіт» залишено без задоволення та винесено податкове повідомлення-рішення від 5 березня 2009 року за №00030623/1.

Податкові повідомлення-рішення від 26 грудня 2008 року за №00030623/0, від 5 березня 2009 року за №00030623/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 395 237 грн. були оскаржені позивачем до Волинського окружного адміністративного суду.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 червня 2009 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року, адміністративний позов задоволено частково, скасовано податкові повідомлення-рішення Ковельської МДПІ від 26 грудня 2008 року №00030623/0, від 5 березня 2009 року №00030623/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 395 237 грн., у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Ковельської МДПІ з проведення 22 грудня 2008 року документальної невиїзної перевірки щодо підтвердження відомостей, отриманих від осіб, які мали правові відносини з платником податків - ТзОВ «Компанія «Опціон» за листопад-грудень 2007 року, філією «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь - металургійний завод» за травень-червень 2008 року, ТОВ «НВП «Термет» за червень-липень 2008 року відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 жовтня 2014 року скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 червня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року в частині задоволення позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції від 26 грудня 2008 року №00030623/0, від 5 березня 2009 року №00030623/1 у сумі 100 079 грн. та направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 червня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2011 року залишено без змін. Ухвала набрала законної сили.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки правомірність декларування позивачем бюджетного відшкодування за грудень 2007 року в сумі 135 000 грн. та за липень 2008 року в сумі 160 158 грн. за господарськими операціями із ТзОВ «Компанія «Опціон» і ТОВ «НВП «Термет» досліджено і встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому, на підставі статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій Ковельської МДПІ з проведення 22 грудня 2008 року документальної невиїзної перевірки, визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Ковельської МДПІ від 26 грудня 2008 року за №00030623/0, від 5 березня 2009 року за №00030623/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 295 158 грн. не підлягають доказуванню.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Восток-Транзіт» придбало у філії «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» згідно договору від 30 листопада 2007 року №303575 по акту від 26 травня 2008 року №85727Д8 метал в кількості 60,26 т на загальну суму 406 262 грн., про що продавцем видано податкову накладну від 26 травня 2008 року №85727/1. Факт перерахунку коштів за придбаний товар підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

30 травня 2008 року позивачем по накладній №110 реалізовано КПП-філії ВАТ «Ковельсільмаш» згідно до говору від 22 листопада 2007 року №126-7/М метал в кількості 117,196 тон на загальну суму 886 487 грн. 78 коп., про що виписано податкову накладну від 30 травня 2008 року №113.

Згідно податкової накладної від 29 травня 2008 року №85899/1 ТзОВ «Восток-Транзіт» придбано у філії «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» згідно договору від 30 листопада 2007 року №303575 по акту від 29 травня 2008 року №85899Д8 метал в кількості 44,4 т на загальну суму 301 128 грн. 02 коп.

По накладній №114 метал в кількості 63,3 т на загальну суму 480 568 грн. 61 коп. позивачем реалізовано КПП-філії ВАТ «Ковельсільмаш» згідно договору від 22 листопада 2007 року №126-7/М, про що виписана податкова накладна від 4 червня 2008 року №115.

Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №168/97-ВР) бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

У відповідності до підпунктів 7.4.13 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 цього Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

За змістом наведених норм право платника податку на додану вартість на включення сум податку, сплачених постачальнику у складі ціни за товари (послуги), до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Враховуючи те, що позивачем підтверджено первинними документами факт придбання, оплати та подальшої реалізації продукції, суд дійшов висновку про правомірність включення 100 079 грн. до податкового кредиту.

Заперечення відповідача щодо відсутності у ТзОВ «Восток-Транзіт» права на бюджетне відшкодування сум ПДВ в загальному розмірі 100 079 грн. з тих підстав, що позивач не є фактичним отримувачем металопродукції, що постачалась ЗАТ «Донецьксталь»-металургійний завод», до уваги судом не приймаються, враховуючи наступне.

Згідно із підпунктами 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону №168/97-ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Враховуючи наведене та на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що товариством підтверджено належними первинними документами (податковими накладними, актами прийому-передачі, платіжними дорученнями) факт переходу права власності на придбану продукцію, судом враховано, що товариством придбана металопродукція реалізована ВАТ «Ковельсільмаш» за ціною вищою, ніж ціна придбання, отже, позивачем отримано економічний ефект від здійснення таких операцій, а відтак правомірно заявлено до бюджетного відшкодування за червень 2008 року на 100 079 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з наданих суду статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення частково шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Ковельської МДПІ від 26 грудня 2008 року за №00030623/0 та від 5 березня 2009 року за №00030623/1, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України з Державного бюджету України слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених вимог.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про податок на додану вартість», Закону України «Про державну податкову службу в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції від 26 грудня 2008 року за №00030623/0 та від 5 березня 2009 року за №00030623/1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Транзіт» (45007, Волинська обл., м. Ковель, вул. Варшавська, 1, ) 6 (шість) грн. 80 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Повний текст постанови виготовлений 22 квітня 2015 року.