Справа № 161/13478/14-а 2-а/161/553/14
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. Справа № 876/9557/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Гудима Л.Я.

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.09.214 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправним та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправним дій Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови у зарахуванні до загального трудового стажу при оформленні пенсії за віком періоду роботи з 26.12.1975р. по 28.03.1986р. у Волинському спецавтогосподарстві «Транссільгосптехніка» перейменованого (реорганізованого) у Головне автопідприємство виробничого об'єднання транспорту «Волиньтранссільгосптехніка», а в подальшому - Волинське спецавтопідприємтсво «Транссільгосптехніка».

В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що звернувшись до відповідача йому відмовили у зарахуванні до загального страхового стажу періоди його роботи з 26.12.1975р. по 28.03.1986р., через відсутність підтверджуючих відомостей щодо перейменування (реорганізацію) даного підприємства.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.09.2014р. позов задоволено. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 при оформленні пенсії за віком періодів його роботи з 26.12.1975 року по 28.03.1986 року у Волинському спецавтогосподарстві «Транссільгосптехніка» перейменованого (реорганізованого) у Головне автопідприємство виробничого об'єднання транспорту «Волиньтранссільгосптехніка», а в подальшому Волинське спецавтопідприємство «Транссільгосптехніка». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 при оформленні пенсії за віком періоди його роботи з 26.12.1975 року по 28.03.1986 року у Волинському спецавтогосподарстві «Транссільгосптехніка» перейменованого (реорганізованого) у Головне автопідприємство виробничого об'єднання транспорту «Волиньтранссільгосптехніка», а в подальшому Волинське спецавтопідприємство «Транссільгосптехніка».

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її неправомірною та необґрунтованою Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області подало апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що позивачем не подано усіх належних доказів, які б підтверджували право останнього на призначення пенсії на пільгових умовах.

З врахуванням наведених вище обставин просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Із ст.24 вказаного Закону вбачається, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років. Згідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, з копії трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 26.12.1975р. був прийнятий на посаду у «Волинське спецавтогосподарство «Транссільгосптехніка» на посаду водія третього класу на підставі наказу № 314 від 26.12.1975 року. У 23.05.1977р. позивачу було присвоєно кваліфікацію водія другого класу, 22.04.1980 року - позивач був переведений водієм-наставником, 01.12.1980 року - переведений на посаду механіка, 05.08.1981 року - переведений на посаду старшого механіка, а 01.02.1985 року - позивача зараховано на посаду старшого майстра та 28.03.1986 року був звільнений у зв'язку із ліквідацією Держкомсількосптехніки СРСР відповідно до постанови ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР від 14.11.1985 року № 114. Разом з тим, із записів трудової книжки вбачається, що головне АТП «ВТСХТ» перейменовано на Волинське спецавтопідприємство «Транссільгосптехніка».

З архівної довідки від 12.05.2014 року за №52/1-12 вбачається, що будь-яких документів з особового складу Волинського спецавтогосподарства «Транссільгосптехніка» (в подальшому головного автопідприємства виробничого об'єднання транспорту «Волиньтранссільгосптехніка»,Волинського спецавтопідприємства «Транссільгосптехніка») на зберігання в Луцький міський трудовий архів не надходили.

При цьому, матеріали справи про визнання банкрутом ВАТ «Луцьке АТП-0 0201», що є правонаступником Волинського спецавтогосподарства «Транссільгосптехніка» були знищені, що підтверджується копією листа господарського суду Волинської області від 20.05.2014р. № 01-19/3356/11.

Окрім цього, п.18 зазначеного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судом першої інстанції звернуто увагу на ту обставину, що із листа - відмови відповідача не вбачається, що останнім при обчисленні страхового стажу були заслухані свідки які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, судом першої інстанції вірно визначено характер спірних правовідносин та обраний правильний спосіб захисту прав позивача, який гарантує дотримання його прав та інтересів у розглядуваній ситуації.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.09.214 року у справі № 161/13478/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

Л.Я. Гудим