Справа № 226/2950/14-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року справа №226/2950/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Казначеєва Е.Г., суддів: Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 11 лютого 2015 року у справі № 226/2950/14-а (головуючий І інстанції Перекупка І.Г.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірними та скасування рішення, визнання неправомірними дії та бездіяльності, визнання права та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Димитровського міського суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірними та скасування рішення, визнання неправомірними дії та бездіяльності, визнання права та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 11 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено. Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував рішення управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, викладене в протоколі № 1009 від 12.05.2014 р., про призначення ОСОБА_2 з 04.04.2014 р. пенсії в розмірі 1439, 90 грн., яке від імені управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області підписано заступником начальника управління Баутіною Оленою Захарівною; визнав неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, які полягають в призначення ОСОБА_2 пенсії за віком за Списком 1 в розмірі 1439, 90 грн., визнав протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, яка виявляється в неприйнятті рішення від імені управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області начальником управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на підставі заяви ОСОБА_2 від 04.04.2014 р. про призначення пенсії; визнав за ОСОБА_2, право на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням мінімального розміру пенсії, який повинен визначатися на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV); зобов'язав управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області здійснити дії, а саме прийняти на підставі заяви ОСОБА_2 від 04.04.2014 р. про призначення пенсії вмотивоване рішення про призначення ОСОБА_2 з 04.04.2014 р. пенсії, з урахуванням ії мінімального розміру, визначеного на підставі Закону № 345-VI та Закону №1058-IV.

Відповідач з таким судовим рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Посилався на порушення судом норм матеріального права.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та просив скасувати постанову суду першої інстанції, як прийняту з порушенням матеріального права та правової позиції Верховного Суду України. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області.

04 квітня 2014 р. позивач звернулась до УПФ України у м. Димитров з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1.

З 04 квітня 2014 р. позивачу булу призначено пенсію за віком на пільгових умовах, обчисленої згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 1439,90 грн. (а. с. 7). Зазначене рішення викладене в формі протоколу № 1009 від 12.05.2014 р., про призначення ОСОБА_2 з 04.04.2014 р. пенсії в розмірі 1439, 90 грн., яке від імені управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області підписано заступником начальника управління Баутіною Оленою Захарівною.(а.с.8)

03 червня 2014 року позивач звернулась до УПФ України у м. Димитров з письмовою заявою щодо надання роз'яснення про розмір призначеної пенсії.

Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області листом від 03.06.2014 року повідомило, що пенсія позивачу призначена за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності до вимог чинного законодавства. Також зазначено, що на позивача не розповсюджується дія ст..1 та 8 Закону № 345-VI.(а.с.9)

Позивач посилається на те, що його пенсія повинна дорівнювати 80 % його середньої заробітної плати з урахуванням стажу відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пенсію в розмірі встановленого ст. 8 Закону № 345-VI, а рішення відповідача викладене в формі протоколі № 1009 від 12.05.2014 р., про призначення ОСОБА_2 з 04.04.2014 р. пенсії в розмірі 1 439, 90 грн., яке від імені управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області підписано заступником начальника управління Баутіною Оленою Захарівною є протиправним.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до помилкових висновків про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Стосовно позовних вимог про визнання неправомірними дії УПФУ в м. Димитрові Донецької області відносно розміру призначеної пенсії та призначення пенсії з урахуванням умов, передбачених Законом № 345-VI, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 345-VI, дія Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України

(далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону № 345-VI, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах повний робочий день.

Пунктом 2 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.112005 р. № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Як вбачається з довідки від 29.12.2012 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, позивач працював в період з.04.04.1990 року по 18.09.2000 року на посаді «завідувача складу ВМ» що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1 п. «г» 1010100г.

Відповідно до пункту1.1 «г» Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162, що діяв до 16.01.2003р. професія за якою працювала позивач «завідувача складу ВМ» передбачає зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Пунктом «а» підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1, віднесено до Списку № 1 всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

На підставі системного аналізу зазначених норм права колегія суддів дійшла висновку, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені цим Законом додаткові гарантії у виплаті та підвищенні пенсії, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Оскільки посада «завідувача складу ВМ» відноситься до пункту «г» підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1, яким передбачено зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді), то позивач права на отримання пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону № 345-VI не має.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 28 січня 2014 року у справі № 21-455а13 та 24 червня 2014 року № 21-236а14, які є обов'язковим для управління та суду в силу положень частини першої статті 244-2 КАС України.

Стосовно посилання позивача на не обґрунтованість застосування зазначеної правової позиції Верховного Суду України до вказаної справи, колегія суддів зазначає, що відповідно вказаної правової позиції викладеної в постанові від 28 січня 2014 року у справі № 21-455а13, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені цим Законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день та не поширюється дія Закону на коло працівників, яким за Списком № 1 передбачено зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді).

Стосовно посилання позивача на фактичну зайнятість позивача на підземних роботах 80% робочого часу, а саме повний робочий день, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось вище, довідкою від 29.12.2012 року підтверджено віднесення позивача до робітників які зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді), а не до робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, що передбачено пунктом «а» підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1.

В наданих довідках ВП Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» про кількість часу, який позивач знаходився в підземних умовах та кількість спусків, не вбачається праця позивача повний робочий день саме на підземних роботах, що підтверджується актом зустрічної перевірки УПФУ в м. Димитрові Донецької області від 02.02.2015 року (а.с.55).

З наявних матеріалів справи не вбачається зайнятість позивача на підземних роботах саме повний робочий день, що спростовує посилання позивача.

Таким чином, відповідно до наявних матеріалів справи та встановлених обставин розмір пенсії позивачу розраховано відповідно до вимог чинного законодавства.

Стосовно позовних вимог про визнання неправомірним та скасування рішення відповідача викладене в формі протоколу № 1009 від 12.05.2014 р., про призначення ОСОБА_2 з 04.04.2014 р. пенсії в розмірі 1439,90 грн., яке на думку позивача від імені управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області неправомірно підписано заступником начальника управління Баутіною Оленою Захарівною, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV регулює Порядок № 22-1 (в редакції на момент звернення за призначенням пенсії).

За приписами п. 4 та п. 5 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинена робота на час звернення за пенсією чи продовжується. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Відповідно до п. 37 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4).

Пунктом 39 Порядку № 22-1, передбачено, що орган, що призначає пенсію не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України».

З аналізу Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 вбачається, що зазначеними нормами передбачено прийняття рішення, щодо призначення пенсії саме органом, що призначає пенсію - орган Пенсійного фонду. Зазначені норми не містять вимог, щодо посадової особи цього органу, яка приймає та підписує рішення про призначення пенсії.

Згідно п. п. 6 п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.04.2002 р. № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 р. за № 209/14900 (чинного на час звернення позивача з заявою та прийняття рішення відповідачем), управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Зазначене Положення № 8-2 не містить вимог, щодо безумовного розгляду начальником управління питання щодо призначення пенсії та підписання відповідного рішення за результатом розгляду звернення щодо призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до наказу № 254 від 01.11.2011 р. УПФУ в м. Димитрові Донецької області заступнику начальника управління надається право підпису від імені управління без окремої довіреності листів, запитів, супровідних документів, відповідей на звернення,заяв, скарг, інших документів, зокрема рішень про призначення або відмову в призначенні (перерахунку) пенсій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача викладене в формі протоколу № 1009 від 12.05.2014 р., про призначення ОСОБА_2 з 04.04.2014 р. пенсії в розмірі 1439, 90 грн., яке від імені управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області підписано заступником начальника управління Баутіною Оленою Захарівною, прийнято відповідачем у відповідності та з дотриманням вимог Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1.

Таким чином, рішення відповідача викладене в формі протоколу № 1009 від 12.05.2014 р., про призначення ОСОБА_2 з 04.04.2014 р. пенсії в розмірі 1439, 90 грн. є законним та обґрунтованим.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що при виплаті пенсії позивачу з боку відповідача порушень вимог статті 8 Закону № 345-VI не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції припустив порушення норм матеріального права що призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 11 лютого 2015 р. у справі № 226/2950/14-а задовольнити.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 11 лютого 2015 р. у справі № 226/2950/14-а скасувати.

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання неправомірними та скасування рішення, визнання неправомірними дії та бездіяльності, визнання права та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

І.Д. Компанієць