Справа № 816/773/15-а
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/773/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубовик О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Нестеренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Сектору містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області про скасування відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області про скасування відмови від 04.11.2014 №01-14/355 у видачі їй будівельного паспорту забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3 та зобов'язання видати будівельний паспорт забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3 на реконструкцію господарської будівлі з надбудовою мансардного поверху.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відмова відповідача у видачі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки є необґрунтованою, оскільки в ній не зазначено ні пункту додатку, ні посилання на таблицю з додатку, ні конкретної величини, яка, на думку відповідача, не дотримана, що передбачена додатком 3.1.

В зв'язку з реорганізацією відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва райдержадміністрації шляхом перетворення у сектор містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва райдержадміністрації відповідно до розпорядження голови Гадяцької РДА від 30.09.2014 №424, в судовому засіданні 15.04.2015 протокольною ухвалою суду проведено заміну первинного відповідача Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА Полтавської області на належного відповідача - Сектор містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА Полтавської області.

В судових засіданнях 07.04.2015 та 15.04.2015 представник позивача підтримував позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 35-37, 150-154).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2004 придбала однокімнатну квартиру під номером 2, що знаходиться в будинку АДРЕСА_3 на земельній ділянці фонду місцевої ради (а.с. 10).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 07.12.2004 ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,0012 га за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с.11).

10.07.2014 між Гадяцькою міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_3 (Орендар) укладено договір оренди землі, за умовам якого в строкове платне користування передається земельна ділянка площею 0,0013 га за адресою: АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.12-14).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 15.08.2014 внесено запис № 6694550 про державну реєстрацію іншого речового права ОСОБА_3 - права оренди земельної ділянки площею 0,0013 га по АДРЕСА_3 (а.с. 15).

22.10.2014 ОСОБА_3 звернулась до Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області із заявою на видачу будівельного паспорта (внесення змін до будівельного паспорта) забудови земельної ділянки загальною площею 0,0025 га, яка розташована по вул. Гетьманській, 38 а в м. Гадяч (а.с.37а).

Листом від 04.11.2014 № 01-14/355 Відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області відмовлено у видачі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки на підставі невідповідності намірів забудови діючим державним нормам, стандартам і правилам, а саме: у наданій схемі забудови земельної ділянки відстань від господарської будівлі, яка проектується, до сусіднього гаража становить 3,5 метрів, що є порушенням ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень". Додатку 3.1 (обов'язкового) /а.с. 38/.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та оскаржив його до суду.

Згідно з частиною 4 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.02.2013 № 66, уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

У своїй відмові у видачі будівельного паспорта, викладеній у листі від 04.11.2014 №01-14/355, відповідач зазначив, що у наданій ОСОБА_3 схемі забудови земельної ділянки відстань від господарської будівлі до сусіднього гаража становить 3,5 м, що є порушенням ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" Додатку 3.1 (обов'язкового).

Згідно з пунктом 3.18* ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44, планувальна організація районів садибної забудови повинна передбачати формування структурних одиниць сельбищної території, їхні розміри, функціональне зонування треба встановлювати, виходячи з величини населеного пункту, містобудівних умов району, забезпечення соціального комфорту проживання, економічності рішення.

Відповідно до пункту 1* додатка 3.1 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44 /у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.06.2011 р. N 67/, протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, багатоповерховими гаражами треба приймати за таблицею 1 (числівник), а між виробничими, сільськогосподарськими будинками, спорудами - відповідно до вимог чинних норм.

Протипожежні відстані від житлових, громадських, адміністративно-побутових будинків промислових підприємств, багатоповерхових гаражів до виробничих, сільськогосподарських будинків і споруд треба приймати згідно з таблицею 1 (знаменник).

Таблиця 1 Ступінь вогнестійкості будинку Відстані, м, при ступені вогнестійкості будинків
I, II III IIIа, IIIб, IV, IVа, V
I, II 6/9 8/9 10/12
III 8/9 8/12 10/15
IIIа, IIIб, IV, IVа, V 10/12 10/15 15/18
Відповідно до додатку "Д" ДБН В.1.17-2002 "Захист від пожежі. Пожежна безпека об'єктів будівництва", затверджених наказом Держбуду України від 03.12.2002 № 88, проектована господарська будівля ОСОБА_3 відноситься до ІІІб ступеня вогнестійкості, з наступною конструктивною характеристикою: «Здания преимущественно одноэтажные с каркасной конструктивной схемой. Элементы каркаса - из древесины, которая подверглась огнезащитной обработке. Ограждающие конструкции выполняют с применением древесины или материалов на ее основе. Древесина и другие материалы группы горючести Г3, Г4 ограждающих конструкций должны быть подвергнуты огнезащитной обработке или защищены от воздействия огня и высоких температур».

Відповідач дійшов до висновку, що сусідня будівля (гараж) віднесена до ІІІ ступеня вогнестійкості, з наступною конструктивною характеристикою: «Здания с несущими и ограждающими конструкциями из естественных или искусственных каменных материалов, бетона, железобетона. Для перекрытий разрешается применять деревянные конструкции, которые защищены штукатуркой или негорючими листовыми, плитными материалами, или материалами групп горючести Г1, Г2. К элементам покрытий не предъявляются требования по пределу огнестойкости, распространению огня, при этом элементы чердачного покрытия из древесины должны иметь огнезащитную обработку».

Відповідно до таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" відповідачем розрахована відстань між об'єктами ІІІ та ІІІб ступеня вогнестійкості будівлі - 10 метрів.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження обґрунтованості віднесення сусідньої будівлі (гаража) до ІІІ ступеня вогнестійкості будівлі відповідачем суду не надано.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ступінь вогнестійкості сусідньої будівлі встановлена лише зі слів її власника та матеріалів фотофіксації (а.с. 44). При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження підстав віднесення сусідньої будівлі (гаража) до ІІІ ступеня вогнестійкості будівлі відповідачем суду не надано.

Таким чином, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не підтверджено в суді обґрунтованість розрахунку відстані 10 метрів між проектуємою господарською будівлею ОСОБА_3 та сусіднім гаражем.

Крім того, відповідач вказує, що відстань від господарської будівлі, яка проектується ОСОБА_3, до сусіднього гаража становить 3,5 метрів. Вказаний проїзд, за його твердженням, є єдиним пожежним проїздом до шестиквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до пункту 3.22 ДБН 360-92 у районах садибної забудови при потребі, крім вуличної мережі (розділ 7), слід формувати мережу внутрішньоквартальних проїздів. Ширина їхньої проїжджої частини з однією смугою руху приймається 3,5 м, з двома - 5,5 м. На односмугових проїздах передбачаються роз'їзди (п. 3.11).

Довжина тупикових проїздів повинна бути не більше 150 м. Проїжджа частина тупикових проїздів повинна закінчуватися кільцевими об'їздами радіусом по осі проїзду не менше 10 м або майданчиками для розвороту розмірами 12 м х 12 м кожна. До житлових і громадських будинків слід передбачати проїзди завширшки 3,5 м на відстані не ближче 5 м від стін, придатні для проїзду пожежних машин.

З фотофіксації земельної ділянки (а.с. 44), наданої представником відповідача, судом встановлено, що відстань проїзду між гаражем та сараєм, що розташований поряд із земельною ділянкою позивача за адресою: АДРЕСА_3, не налічує 13,5 м та становить приблизно 3,5 м.

Поряд з цим, з фотофіксації проїзду до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, станом на 10.04.2015, наданої головним державним архітектором Гадяцького району (а.с. 169), судом з'ясовано, що ширина проїзду між магазином, розташованим за адресою АДРЕСА_2 та 2 в м.Гадяч та сусідньою будівлею також не складає 13,5 м.

Також, у матеріалах справи містяться викопіровка з генплану м. Гадяч та робочі проекти капітального ремонту житлових будинків АДРЕСА_3, складені 1991 року, з яких вбачається наявність зазначеного проїзду в тих самих межах, що і на даний час (а.с. 43, 62-65).

Вказані обставини не заперечувались представником відповідача в ході розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено, що ширина проїзду між будівлями, які розташовані поряд із земельною ділянкою позивача за адресою АДРЕСА_3, та сусідніми будівлями навпроти не налічує 13,5 м, а тому рішення відповідача про відмову ОСОБА_4 у видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки з підстав необхідності дотримання ширини проїзду 13,5 м від стін сусідньої будівлі (гаража) є таким, що прийнято з порушенням принципу рівності перед законом, дотримання якого у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень перевіряє адміністративний суд згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_3 у заяві від 22.10.2014 просила Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області видати будівельний паспорт забудови земельної ділянки загальною площею 0,0025 га, тобто земельної ділянки площею 0,0012 га за адресою АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності згідно державного акту серії НОМЕР_2 від 07.12.2004, та земельної ділянки площею 0,0013 га за адресою АДРЕСА_3, отриманої в строкове платне користування згідно договору оренди землі від 10.07.2014, однак відповідачем вказану обставину не враховано та не надано їй оцінки.

Таким чином, дослідження наявних у справі доказів в їх сукупності, дає підстави для висновку про те, що відповідач відмовою у видачі ОСОБА_3 будівельного паспорта на забудову земельної ділянки загальною площею 0,0025 га порушив її права та інтереси.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте в ході судового розгляду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийнятої відповідачем відмови не надано, а тому позовна вимога в частині визнання протиправною та скасування відмови Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області від 04.11.2014 №01-14/355 у видачі ОСОБА_3 будівельного паспорту забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправною та скасування відмови Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області від 04.11.2014 №01-14/355 у видачі ОСОБА_3 будівельного паспорту забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання видати ОСОБА_3 будівельний паспорт забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3 на реконструкцію господарської будівлі з надбудовою мансардного поверху, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо видачі будівельних паспортів забудови земельних ділянок є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, суд не вправі втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень, перебираючи на себе повноваження та функції уповноваженого органу, втручаючись при цьому у внутрішньо - організаційну специфіку роботи останнього.

Позовна вимога щодо зобов'язання видати ОСОБА_3 будівельний паспорт забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3 на реконструкцію господарської будівлі з надбудовою мансардного поверху є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. За таких обставин зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З метою повного захисту порушених прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Сектор містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 22.10.2014 про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У зв'язку з цим, з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 36,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області від 04.11.2014 №01-14/355 у видачі ОСОБА_3 будівельного паспорту забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3.

Зобов'язати Сектор містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 22.10.2014 про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки площею 0,0025 га по АДРЕСА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати в сумі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2015 року.

Суддя О.В. Гіглава