Справа № 2-а-1979/11
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1979/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2011 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Савицької Л.Й.

при секретарі Змієвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Новоград-Волинського ВДАІ в Житомирській області Лазарчука Віталія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову відповідача від 19.09.2011 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 19.09.2011 року відповідачем було складено відносно нього протокол та винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп., ніби-то за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. З даним протоколом та постановою він категорично не згоден, оскільки вони не відповідають дійсності та є незаконними.

Позивач у письмовій заяві до суду просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві, позов просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини його неявки суду невідомі, заперечень проти позовних вимог позивача до суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.09.2011 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АМ1 №216532 від 19.09.2011 року, із змісту якого вбачається, що позивач ОСОБА_1, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, а саме: останній 19.09.2011 року, о 19 год. 50 хв., в м. Новограді-Волинському, по вул. Шевченка, керуючи автомобілем НОМЕР_1 та здійснив зупинку за 3 метри від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 ПДР України.(а.с.6)

На підставі вказаного протоколу 19.09.2011року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №018258 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.7).

У відповідності до п.15.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року, - зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів із прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення правил зупинки.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач ОСОБА_1 при складанні цього протоколу з протоколом не погоджувався, заперечував проти обставин, зазначених у ньому та пояснював, що керуючи автомобілем, здійснив зупинку на автобусній зупинці, маючи на це право, оскільки керував автомобілем-таксі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Судом встановлено, що відповідачем при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не обґрунтовано суть правопорушення; при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було неповністю з'ясовані всі його обставини, зокрема, чи винний позивач у його вчиненні і чи є пом'якшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

Згідно п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26 лютого 2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення необхідно долучати письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності, чого не було зроблено відповідачем.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі (а.с.4). Як встановлено в судовому засіданні, позивач здійснював зупинку автомобіля на автобусній зупинці виключно для висадки пасажирів. Відповідно до ПДР України дія знаку Зупинку забороненоне поширюється на транспортні засоби, що здійснюють посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Судом встановлено, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, неповністю були зясовані всі обставини адміністративного правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності і чи є помякшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватися при накладенні адміністративного стягнення.

Відтак суд ставить під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Так як відповідач не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови, так як пояснення позивача ніким не спростовані, і тому суд вважає їх за правдиві.

Таким чином докази, що підтверджують наявність події і склад правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про накладення на ОСОБА_1. адміністративного стягнення є необґрунтованою та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, ст. 287, 288, 293 КУпАП суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову серії АМ1 №018258 по справі про адміністративне правопорушення від 19.09.2011 року, винесену ОСОБА_2 інспектором ДПС Новоград-Волинського ВДАІ при УМВС України в Житомирській області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча: