Справа № 825/186/15-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/186/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Укрінтерсофт» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області № від 18.12.2014 року.

Стягнуто з Державного бюджету України 182 грн. 70 коп. судових витрат на користь Приватного підприємства "Укрінтерсофт".

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками ДПІ у м. Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Укрінтерсофт» щодо декларування в податковій звітності з ПДВ у складі податкового кредиту операцій з ТОВ «ЛЕЙКВУД» за липень 2014 року.

За результатами перевірки було складено акт № 2518/22/31819126 від 03.11.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення ПП «Укрінтерсофт» п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 9 303,00 грн.. в т.ч. за липень 2014 року в сумі 9 303,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Чернігові було винесено податкове повідомлення-рішення № від 18 грудня 2014 року, яким Приватному підприємству «Укрінтерсофт» збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 9303,00 грн., що складається з 6202,00 грн. за основним платежем та 3101,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

ПП «УКРІНТЕРСОФТ» зареєстровано Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради 23.01.2002 р., основними видами діяльності підприємства є діяльність автомобільного вантажного транспорту та організація перевезення вантажів. Підприємство має ліцензію на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, видану Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті 28.09.2010 р. Строк дії ліцензії: 29.09.2010 р. - необмежений. Дозволеними видами робіт за ліцензією є: внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами. Позивач зареєстрований в якості платника податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 100303952 (а.с. 38-43).

В ході проведеної перевірки ДПІ в м. Чернігові було встановлено, що між ПП «Укрінтерсофт», як клієнтом та ТОВ «ЛЕЙКВУД», як експедитором було укладено договір транспортного експедирування № 15 від 02.07.2014 року (а.с. 47-50).

Згідно умов цього договору експедитор зобов'язується за плату і за рахунок клієнта виконувати чи організовувати виконання визначених цим договором послуг по експедируванню товарно-матеріальних цінностей (надалі Вантаж) клієнта, або замовників клієнта, та надавати послуги , необхідні для здійснення доставки вантажу автомобільним транспортом клієнта, а саме: послуги автостоянок, охорона транспортних засобів та вантажу, організація режиму праці та відпочинку водіїв у відповідності до діючого законодавства, харчування водіїв та інші необхідні заходи.

Про виконання умов договору між сторонами було складено акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.07.2014 року до договору № 15 від 02.07.2014 року.

Оплата наданих послуг була здійснена в безготівковій формі про що свідчить платіжне доручення № 243 від 13.08.2014 року.

На суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ «ЛЕЙКВУД» було виписано податкову накладну № 54 від 31.07.2014 року (а.с. 46).

Також на підтвердження виконання умов договору експедирування позивачем надано копії товарно-транспортних накладних (а.с. 85-154).

Позивачем, на підтвердження наявності автомобільного транспорту, надано копії договорів оренди транспортних засобів та копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 155-172).

ПП «Укрінтерсофт» було використано експедиторські послуги ТОВ «ЛЕЙКВУД» для здійснення власної господарської діяльності в межах видів діяльності, що здійснює ПП «Укрінтерсофт», так, в судове засідання позивачем було надано копії договорів на перевезення вантажів автомобільним транспортом та на транспортне обслуговування з іншими суб'єктами господарювання (а.с. 173-181).

Встановлено, що на момент вчинення правочину ТОВ «ЛЕЙКВУД» було зареєстровано в якості платника податку на додану вартість, про що свідчить витяг з реєстру платників податку на додану вартість № 359.

Також контрагент позивача зареєстрований належним чином в якості юридичної особи, про що свідчать статут підприємства, витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виписка та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, позивачем було надано підтвердження повноважень керівника ТОВ «ЛЕЙКВУД» Галушка В.В. на здійснення юридично значимих дій від імені товариства (а.с. 55-84).

Згідно ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зокрема: документи, що підтверджують факт надання послуг іншою особою та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

В ході проведеної перевірки було встановлено наявність підтверджуючих проведення господарської операції документів, а саме акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), платіжне доручення, товарно-транспортні накладні, податкова накладна.

Судом першої інстанції не встановлено недоліків форми та змісту зазначених первинних бухгалтерських документів. Зазначене свідчить про відповідність вищезазначених первинних бухгалтерських документів вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88. Тобто, зазначені документи повністю відображають реальність проведених господарських операцій між ПП «Укрінтерсофт» та ТОВ «ЛЕЙКВУД».

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

Згідно п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України, передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, із положень зазначених норм законодавства вбачається, що формування податкового кредиту допускається за умови підтвердження відповідних сум належним чином оформленими документами. Такими документами Податковий кодекс України визначає податкові накладні. Наявність податкової накладної було встановлено і під час проведення перевірки і під час судового засідання. Крім того, позивачем надано суду докази того, що його контрагент мав повноваження на видачу податкових накладних, оскільки у відповідності до вимог законодавства зареєстрований платником податку на додану вартість. Тому у позивача були законні підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Встановлено, що ДПІ в м. Чернігові зробила висновки про відсутність здійснення реальної господарської операції між позивачем та його контрагентом на підставі висновків акту ДПІ в Печерському районі м. Києва «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЛЕЙКВУД» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року» № 2746/26-55-22-09/39203277 від 09.09.2014 року. Зазначеним актом не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ПП «Укрінтерсофт» та ТОВ «ЛЕЙКВУД» за липень 2014р.

Однак, такі висновки ДПІ в м. Чернігові є безпідставними та неправомірними, оскільки при дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких податкових накладних, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність замовника про зазначення виконавцем недостовірних відомостей. Позивач не може нести відповідальності за дії або бездіяльність свого контрагента.

Крім того, чинним податковим законодавством не передбачено право ДПІ в м. Чернігові при складанні акту перевірки одного платника податків приймати за основу акт перевірки іншого платника податків, як підставу для висновку про наявність порушень з боку першого.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 року № винесено ДПІ в м. Чернігові з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки позивачем доведено, що правочин, укладений між ним та ТОВ «ЛЕЙКВУД» створив реальні юридичні наслідки для ПП «Укрінтерсофт», в судовому засіданні встановлено використання отриманих послуг позивачем у власній господарській діяльності, позивачем на виконання вимог Податкового кодексу України отримано належним чином оформлену податкову накладну, яка є підставою для зарахування сум ПДВ до складу податкового кредиту, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлено 17.04.2015 року.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.