Справа № 813/6381/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Справа № 876/889/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О.,Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про визнання протиправною бездіяльності, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції (далі - ВДВС Червоноградського міського управління юстиції) щодо не зняття арешту з майна позивача, в зв'язку з повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 35350154 та зобов'язати відповідача звільнити майно ОСОБА_1 з-під арешту, накладеного в межах виконавчого провадження № 35350154 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.12.2012 р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило ВДВС Червоноградського міського управління юстиції. В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що державний виконавець не може зняти арешт з майна боржника, оскільки постанови ДАІ про стягнення штрафу не виконані, а також не сплачені кошти виконавчого збору в сумі 51 грн. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 171,30 грн. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотання про розгляд справи за їх відсутності не подавали, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що листом державного виконавця ВДВС Червоноградського міського управління юстиції № 8-/09 від 16.04.2010 р. позивача було повідомлено, що на виконанні перебувають відкриті виконавчі провадження за постановою № ВС001578 від 31.07.2009 р. на суму 510, 00 грн. про стягнення штрафу з ОСОБА_1 та зазначено, що штраф сплачений в повному обсязі, згідно квитанції Приватбанку № 125.1.6.

20.12.2012 р. старшим державним виконавцем ВДВС Червоноградського міського управління юстиції Лазар Н.М. було винесено постанову ВП № 35350154 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN T4, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Також, вказаною постановою заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

19.08.2014 р. представник позивача звертався до начальника ВДВС Червоноградського міського управління юстиції Савойника Р.П. із заявою про звільнення майна боржника з-під арешту, в якому просив у зв'язку з винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП 35350154 від 25.12.2012 р. невідкладно вирішити питання про зняття арешту з майна, а саме доручити старшому державному виконавцю Лазар Н. М. чи іншому державному виконавцю звільнити майно боржника ОСОБА_1 з-під арешту шляхом винесення відповідної постанови про зняття арешту з майна боржника або невідкладно винести таку постанову самостійно, як начальником відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копію постанови про зняття арешту з майна боржника просив направити представнику боржника, за його адресою, органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на відчуження майна, та органам, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Проте, листом № 5579/09-26/15959 від 02.09.2014 р. ВДВС Червоноградського міського управління юстиції було відмовлено у знятті арешту з майна боржника, оскільки постанови, які були видані ВДАІ не виконані, кошти виконавчого збору в сумі 111, 00 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 342, 60 грн. не сплачені.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доводи відповідача про те, що арешт не був знятий у зв'язку несплатою виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій є безпідставними, оскільки відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України не надано доказів винесення державним виконавцем постанов про стягнення вказаних сум, які стягуються у зв'язку з невиконанням рішення самостійно та їх надсилання позивачу. Крім того, суд першої інстанції погодився з доводами позивача стосовно того, що у разі закінчення виконавчого провадження повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаним Законом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.17 вказаного Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 22 цього ж Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 25 Закону України «Про виконавче провадження» регулює порядок прийняття виконавчого документа до виконання та вказує на те, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 вказаного Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Проте, в матеріалах справи відсутні постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Крім того, відсутні будь-які докази про те, що вищевказані постанови виносилися державним виконавцем і надсилались позивачу, а відтак, обов'язку зазначеного в ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем не виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту №2 про вилучення документів для знищення, що не підлягають зберіганню відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, на підставі номенклатури справ відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, Переліку типових документів - вилучені для знищення документи за 2012 рік, як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення. Виходячи з вищенаведеного, виконавче провадження №35350154 знищено.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Крім того, колегія судів зазначає, що суд першої інстанції правильно погодився з доводами позивача, стосовно того, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, тому підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року по справі №813/6381/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос