Справа № 552/1177/15-а
Суддя: Турченко Т. В.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1177/15-а
Провадження № 2-а/552/49/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2015 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області на дії державного виконавця державної виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В :

06 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області на дії державного виконавця державної виконавчої служби.

В позовній заяві посилався на те, що постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області від 19.02.2015 року закінчені виконавчі провадження ВП №45845585 та ВП №45845894 з примусового виконання виконавчого листа №552/3869/14-а, виданого 08.12.2014 року Київським районним судом м.Полтави про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком за період з 01 січня 2014 року та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат. Про зобов»язання Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 50 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2014 року та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат. Зазначені постанови про закінчення виконавчого провадження відправлені звичайним поштовим листом з міста Полтави 25.02.2015 року та отримані ним 27.02.2015 року. Вищевказані виконавчі провадження закінчено на підставі п.11 ч.1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито вичерпних заходів для примусового виконання рішення. Вказані постанови позивач вважає незаконними та такими, що порушує його права. Тому просив суд визнати незаконними постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 45845585 та ВП №45845894 від 19.02.2015 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи.

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області в судове засідання свого представника не направив, але надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Справу розглядати без участі представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області.

Третя особа Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві Силка І.О. з позовом не згодна. Просила суд в задоволенні позову відмовити.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області.

Суд, заслухавши представника Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві Силку І.О., вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа №552/3869/14-а, виданого 08 грудня 2014 року Київським районним судом м.Полтави, Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві зобов'язано провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у розмірі не менше восьми мінімальних пенсій за віком за період з 01 січня 2014 року та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат. Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві зобов'язано провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 50 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2014 року та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Вказані виконавчі листи знаходилися на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області та перебували в провадженні старшого державного виконавця Дрібної Ю.А.

19 лютого 2015 року старшим державним виконавцем Дрібною Ю.А. винесено постанови про закінчення даного виконавчого провадження (а.с.5-6). В постановах, зокрема, зазначено, що постановами державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №45845585 та №45845894 від 17.12.2014 року боржника зобов'язано виконати рішення суду в 7-денний строк з моменту винесення постанови. Боржником 30.12.2014 року надано до відділу розпорядження №183382 про проведення відповідного перерахунку, виплати по рішенню суду не проведені у зв'язку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету.

Також згідно наведеної постанови у зв'язку з наявністю у боржника поважних причин невиконання судового рішення внаслідок відсутності коштів (відповідного фінансового ресурсу бюджету) підстави для накладення штрафу та звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відсутні.

Зазначено, що Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відповідно до вимог Закону України вжито вичерпних заходів примусового виконання рішення, та з посиланням на п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №552/3869/14-а від 08.12.2014 року закінчено.

Відповідно до п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно частини третьої ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 89 Закону в свою чергу передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно ч.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 даної статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином Законом чітко передбачено послідовність дій державного виконавця, що має передувати закінченню виконавчого провадження за п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Старшим державним виконавцем Дрібною Ю.А. такий порядок не додержаний, навпаки, в постановах міститься висновок державного виконавця про те, що рішення боржником не виконано з поважних причин.

Такий висновок не є обґрунтованим. Суперечить він і практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що відсутність відповідного фінансування не є поважною причиною для невиконання судового рішення.

Так, у своєму рішенні від 27 липня 2004 року у справі "Ромашов проти України" (Заява №67534/01) Європейський суд з прав людини знову зазначив, що державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на виправдання невиконання зобов'язань за боргом, визначеним судовим рішенням. Проте затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява N 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V). У цій справі заявник не повинен був бути позбавлений можливості отримання відшкодування за рішенням, винесеним на його користь, що було дуже важливим для нього та його сім'ї, через стверджувані фінансові труднощі держави.

Тому суд не погоджується з тим, що судове рішення згідно виконавчого листа від 08.12.2014 року №552/3869/14-а не виконано з поважних причин.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання незаконними постанов про закінчення виконавчого провадження. Та з метою повного захисту прав позивача незаконні постанови необхідно скасувати, зобов'язавши відповідача відновити виконавче провадження.

Судові витрати у справі суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.8-14, 71, 159, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 45845585 та ВП №45845894 від 19.02.2015 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко