Справа № 825/958/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Чернігів Справа № 825/958/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Поліщук Л.О.,
за участі секретаря Сірого І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, без фіксації судового процесу, в порядку ч.1 ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
25.03.2015 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визнання неправомірними дій та бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проставлення штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на першому аркуші копії заяви ОСОБА_1 від 18.03.2015; зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат проставити штамп, із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на першому аркуші копії заяви ОСОБА_1 від 18.03.2015.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.03.2015 при подачі заяви до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем в порушення вимог Інструкції з діловодства за пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями) і скаргами громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, незважаючи на вимогу позивача, відмовлено у проставленні штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на першому аркушу копії заяви позивача.
Позивач в судове засідання не з`явився просив справу розглядати без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмові заперечення в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, та зазначив, що заява позивача була зареєстрована від 18.03.2015 за №1124. Відповідно до пояснень діловода ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 громадянин ОСОБА_1 жодних вимог щодо проставлення штампу із зазначенням найменування Чернігівського обласного військового комісаріату, дати надходження та вхідного номера звернення не заявляв, а попросив лише зробити відмітку на копії його заяви про її отримання, що і було зроблено діловодом шляхом проставлення дати отримання заяви, свого підпису і прізвища. Крім того, дана заява була розглянута по суті в межах строків встановлених законодавством України. В офіційній відповіді за вихідним №1752 від 19.03.2015 зазначено, що заява позивача від 18.03.2015 зареєстрована відповідачем 18.03.2015 за вх.. №1124. Таким чином, в діях відповідача відсутня протиправність чи намір її вчинити.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18.03.2015 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського обласного військового комісаріату з заявою про взяття його на облік для отримання щорічної безкоштовної санаторно-курортної путівки (а.с.5).
З матеріалів справи вбачається, що представником ІНФОРМАЦІЯ_1 на першому аркуші заяви позивача від 18.03.2015 було проставлено відмітку: «отримано (підпис) Фісун (діловод військового комісаріату) дата».
Вважаючи дії та бездіяльність відповідача в частині не проставлення штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на першому аркуші копії заяви ОСОБА_1 від 18.03.2015 протиправними, позивач звернувся до суду за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
За приписами статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Так відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Статтею 3 Закону №393/96-ВР встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Так, під заявою (клопотанням) слід розуміти звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. (частина 3 статті 3 Закону №393/96-ВР).
Відповідно до статті 13 Закону №393/96-ВР діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 №348 затверджена Інструкція з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації (далі - Інструкція).
Відповідно до п.1 Інструкції з діловодства за пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями) і скаргами громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації (далі - організаціях) ведеться окремо від інших видів діловодства і покладається на спеціально призначених для цього посадових осіб чи на підрозділ службового апарату. Особисту відповідальність за стан діловодства за зверненнями громадян несуть керівники організацій.
Відповідно до п.2 Інструкції, зокрема, усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження на реєстраційно-контрольних картах, придатних для оброблення персональними комп`ютерами (додаток N 1), або в журналах (додаток N 2). Конверти (вирізки з них) зберігаються разом з пропозицією, заявою, скаргою. Облік особистого прийому громадян ведеться на картках, у журналах (додаток N 3) або за допомогою електронно-обчислювальної техніки.
На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.
Під "вимогою" необхідно розуміти певну активну дію особи, яка спрямована на виникнення певних правових наслідків.
Разом з тим, згідно пояснень діловода ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що позивач звертався лише з проханням поставити відмітку про отримання заяви, що й було зроблено, а саме: «отримано (підпис) ОСОБА_2 дата» (а.с.15). При цьому жодних вимог щодо проставлення штампу із зазначенням найменуванням ІНФОРМАЦІЯ_1 , дати надходження та вхідного номеру його заяви не ставив.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що оскільки позивач не звертався до посадової особи Чернігівського обласного військового комісаріату щодо проставлення штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на першому аркуші копії заяви позивача від 18.03.2015, то у відповідача, у свою чергу, відсутній обов`язок передбачений Інструкцією до вчинення дій щодо проставлення штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на першому аркуші копії заяви.
На підставі викладеного та з урахуванням відсутності обов`язку у відповідача щодо проставлення штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення на першому аркуші копії заяви позивача, суд приходить до висновку, що відповідач при прийому та реєстрації заяви позивача діяв на підставі чинного законодавства України, в межах, наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для розгляду заяви позивача, неупереджено, добросовісно та розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом.
Крім того, підтвердженням реєстрації заяви ОСОБА_1 від 18.03.2015 є лист-відповідь від 19.03.2015 №1752 винесена за результатами розгляду заяви позивача, в якому зазначена дата та вхідний номер реєстрації його заяви, а саме: 18.03.2015 №1124 (а.с.13).
Приписами пункту 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивачем є, зокрема, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.
З вказаної правової норми вбачається, що особа може звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій, рішень суб`єкта владних повноважень лише в тому випадку, якщо такі дії, рішення безпосередньо впливають на її права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин.
Тобто, особа наділена правом оскаржити до суду не будь-які дії, рішення суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що зумовлюють виникнення, зміну або припинення певних правовідносин, учасником яких є особа, яка подала адміністративний позов.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.
Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.
Судом встановлено, що відповідачем на виконання Закону України "Про звернення громадян" та Інструкції заяву позивача від 18.03.2015 було зареєстровано та розглянуто, що підтверджується листом-відповіддю від 19.03.2015 №1752 та витягом з журналу реєстрації вхідних документів по Чернігівському облвійськкомату (а.с.13,21-22).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що станом на день розгляду даної справи в суді, позивач не має порушеного права, свободи чи інтересу, яке б підлягало судовому захисту, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук

Дата підписання повного тексу постанови 20.04.2015