Справа № 461/15687/14-а
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2015 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої: судді - Городецької Л.М.

при секретарі: Скочиляс І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування рішення та розпорядження,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду; визнати незаконною та нечинною ухвалу ЛМР від 20.03.2014 року №3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові"; визнати незаконним та нечинним розпорядження Сихівської районної адміністрації від 12.08.2014 року №305 "Про демонтаж тимчасової споруди, встановленої за адресою: АДРЕСА_1"; стягнути з відповідачів на його користь судові витрати; зобов'язати ЛМР надати офіційний текст ухвали ЛМР №3190 від 20.03.2014 року; зобов'язати ЛМР опублікувати оголошення про відкриття провадження у цій справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ухвала ЛМР від 20.03.2014 року №3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові" та розпорядження Сихівської районної адміністрації від 12.08.2014 року №305 "Про демонтаж тимчасової споруди, встановленої за адресою: АДРЕСА_1" є незаконними та нечинними, оскільки такі прийняті без дотримання процедури (дотримання процесуальних норм). Вважає, що відсутність оприлюднення проекту ухвали ЛМР позбавило його законного права на ознайомлення з цим проектом, на його аналіз та інших прав згідно ст.6 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Крім того, згідно Закону регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. Оскільки оскаржувала ухвала не могла бути прийнятою, так як є незаконною та нечинною, то відповідно до неї прийняте розпорядження Сихівської РДА також є незаконним та нечинним.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задоволити.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про судове засідання.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін у письмовому провадженні на підставі наявних у справі письмових доказів. При цьому, суд враховує письмові заперечення Львівської міської ради .

Дослідивши матеріали адміністративної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк може бути поновлений.

Суд погоджується з доводами позивача щодо пропущеного строку та вважає, що такі обставини є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 20.03.2014 року Львівська міська рада прийняла ухвалу №3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові".

12.08.2014 року Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, враховуючи та керуючись ухвалою ЛМР від 20.03.2014 року №3190 прийняла розпорядження №305 про демонтаж тимчасової споруди, встановленої за адресою: АДРЕСА_1, яким зобов'язано ФОП - ОСОБА_1 до 12.09.2014 року демонтувати тимчасову споруду (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Львівської міської ради №3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові" була предметом оскарження у Львівському окружному адміністративному суді.

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 року визнано протиправною вищевказану ухвалу ЛМР в частині ухвалення п.1.1, 1.2, 2, 4, 5 ухвали, а також додатків до ухвали №1, №№2-15.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ЛМР залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 року без змін.

За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача ОСОБА_1 щодо визнання незаконною та нечинною ухвали ЛМР від 20.03.2014 року №3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові" не підлягає задоволенню, оскільки така скасована постановою Львівського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Що стосується вимоги про визнання незаконним та нечинним розпорядження Сихівської районної адміністрації від 12.08.2014 року №305 "Про демонтаж тимчасової споруди, встановленої за адресою: АДРЕСА_1", то таку слід задоволити з огляду на те, що дане розпорядження приймалося відповідно до ухвали ЛМР №3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові" від 20.03.2014 року, яку визнано протиправною та скасовано, то відповідно і розпорядження Сихівської РА є також незаконним та нечинним.

Відповідно до ч.8 ст.171 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 - позивач по справі, не є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.33).

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задоволити частково, визнавши незаконним та нечинним розпорядження Сихівської районної адміністрації від 12.08.2014 року №305 "Про демонтаж тимчасової споруди, встановленої за адресою: АДРЕСА_1".

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд вважає, що з Місцевого бюджету м.Львова в користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 109,62 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 17-19, 71, 2, 128, 160-163, 171 КАС України, суд

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати незаконним та нечинним розпорядження Сихівської районної адміністрації від 12.08.2014 року №305 "Про демонтаж тимчасової споруди, встановленої за адресою: АДРЕСА_1".

Стягнути з Місцевого бюджету м.Львова в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 109,62 гривень.

Постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча суддя Городецька Л.М.