Справа № 820/2530/15
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. № 820/2530/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Чудних С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 2955,05 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що громадянин ОСОБА_1 27.09.2011 року зареєстрований в Харківському міському центрі зайнятості з відкриттям персональної картки №00086. Відповідачу наданий статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, наказом Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року № 60/62, Харківським міським центром зайнятості проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_1, якою встановлено, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості, відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що відповідач своєчасно не повідомив про це позивача, як про обставини, які впливають на умови виплати. Таким чином відповідач відносився до категорії зайнятого населення, в результаті чого комісією зроблено висновок про те, що кошти, виплачені службою зайнятості ОСОБА_1 у сумі 2955,05 грн підлягають поверненню. У зв'язку із чим, просив позов задовольнити.

У судове засідання 21.04.2015 року представник позивача не прибув, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, поряд із тим надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника позивача.

Відповідач, в судове засідання 21.04.2015 року не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену в позові та на адресу зазначену в заяві, яку відповідач надав до Харківського міського центру зайнятості (АДРЕСА_1). Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає, що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на положення ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" №1533-ІІІ від 02.03.2000 року функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та цього Закону. Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, входить до складу правління Фонду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 вищевказаного Закону передбачено, що кошти Фонду використовуються на виплату забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону, фінансування заходів, передбачених статтею 7 1 цього Закону.

Харківський обласний центр зайнятості є робочим органом виконавчої дирекції Фонду.

Відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 подав до Харківського міського центру зайнятості, заяву з проханням надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, де вказав, що не зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Наказом №НТ110927 від 27.09.2011 року ОСОБА_1 надано статус безробітного з 27.09.2011 року і відповідно до Наказу № НТ110927 від 27.09.2011 року призначено виплату допомоги по безробіттю з 27.09.2011 року по 20.09.2002 року (а.с.5).

Харківським міським центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", за результатами якого складено акт № 331-ФОП від 16.12.2014 року (а.с. 8).

Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 вперше зареєстрований в центрі зайнятості з 13.12.2006 року. Статус безробітного наданий 20.12.2006 року. Допомога по безробіттю призначена як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу з 20.12.2006 року по 14.12.2007 року. Знятий з обліку 06.01.2007 року. Вдруге зареєстрований 20.09.2011 року, статус безробітного наданий 27.09.2011 року. допомога по безробіттю призначена як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу з 27.09.2011 року по 20.09.2012 року. Знятий з обліку 16.11.2011 року у зв'язку із працевлаштуванням.

В порушення діючого законодавства відповідачем приховано факт, що станом на день звернення до центру з відповідною заявою ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності з 27.03.1993 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 10-11). Таким чином, ОСОБА_1 під час перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний, належала до категорії зайнятого населення (була фізичною особою-підприємцем).

Згідно довідки Харківського міського центру зайнятості загальна сума заборгованості відповідача становить 2955,05 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, в тому числі громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Безробітними, в свою чергу, визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Отже, особи які мають статус суб'єкта підприємницької діяльності, не залежно від того, чи отримують вони дохід чи ні, не можуть належати до осіб, що мають статус безробітного, адже підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч.2, 3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За приписами п.п. 1 п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року №307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за №915/5136, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.03.1993 року (а.с.10-11)

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 при зверненні до центру зайнятості і в перший, і в другий раз був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа, у зв'язку з чим подав центру зайнятості недостовірні відомості, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного та виплачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не виконав своїх обов'язків щодо подання відомостей про наявність обставин, що впливають на умови виплати його забезпечення, таким чином безпідставно набув статус безробітного та отримав виплати.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та Державної податкової адміністрації України, а в разі необхідності - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 р. № 60/62 (далі-Порядок), розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Згідно п.6 Порядку у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п.п. 7, 8 Порядку протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути виплачені кошти.

Матеріалами справи підтверджується, що Харківським міським центром зайнятості був сформований та направлений відповідачу лист-претензія про повернення коштів від 16.12.2014 року № ХМЦЗ-02-31319-22/14 (а.с 6).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки заборгованість у розмірі 2955 грн 05 коп. відповідачем залишається несплаченою, доказів сплати боргу відповідачем не надано, то суд приходить до висновку, що адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ін.код НОМЕР_1) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості (м.Харків, вул. Шевченка, 137-А, 61013, р/р 2007 в ГУДКСУ Харківської області, МФО 851011, ) вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 2955 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн 05 коп.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Чудних