Справа № 200/4302/14-а (2а/200/199/14)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 рокусправа № 200/4302/14-а (2а/200/199/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Панченко О.М., Коршуна А.О.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2014 року у справі №200/4302/14-а (2а/200/199/14) за позовом ОСОБА_1 до Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 березня 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову від 05.03.2014 року Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради у видачі будівельного паспорту позивачу для перебудови будинку на земельній ділянці площею 0,0734 га за адресою АДРЕСА_1;

- зобов'язати відповідача видати будівельний паспорт позивачу для перебудови будинку на земельній ділянці площею 0,0734 га за адресою АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано тим, що позивач згідно з договором купівлі-продажу від 30.10.2013 року придбав у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1. 20.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою видачі будівельного паспорта для перебудови жилого будинку площею 24,9 м2 в два поверхи площею 174,9 м2 . Однак відповідач повернув позивачу його документи. Позивач вважає, що повернення йому документів здійснено без дотримання вимог п. 2.5 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №103 від 15.07.2011 року, оскільки в листі №10/4-62 від 05.03.2014 року відсутні посилання на конкретні норми права та не зазначено конкретних недоліків. Вказує на порушення з боку відповідача прав позивача щодо користування його майном, оскільки відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №109 від 07.07.2011 року «Переліком об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються» передбачено, що при перебудові житлових будівель для проектування містобудівні умови та обмеження не застосовуються, а отже такі обмеження застосовуються тільки при забудові, а не при перебудові.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2014 року позов задоволено повністю.

Суд визнав протиправною відмову від 05.03.2014 року Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради у видачі будівельного паспорту позивачу для перебудови будинку на земельній ділянці площею 0,0734 га за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язав відповідача видати ОСОБА_1 будівельний паспорт для перебудови будинку на земельній ділянці площею 0,0734 га за адресою АДРЕСА_1.

Постанова суду мотивована тим, що «…ч.5 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2.4 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки визначеного наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №109 від 07.07.2011 року «Про затвердження Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст» не передбачають надання на заяву про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідач у формі листа, тобто дії відповідача по наданню відповіді у формі листа не ґрунтується на нормах Закону, а отже є неправомірними…». Крім того, суд першої інстанції вказує на порушення з боку відповідача прав позивача щодо належного користування будівлею.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних відносин Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №109 від 07.07.2011 року не звернувши увагу на те, що позивач звертався до відповідача з вимогою видачі будівельного паспорта, а отже ці відносини регулюються Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №103 від 15.07.2011 року. Вказує на те, що реконструкція житлового будинку передбачає збільшення його площі з 24,9 м2 на 174,9 м 2 шляхом збільшення габаритних розмірів з надбудовою другого поверху не відповідає функціональному використанню території, яке зазначено в існуючому основному кресленні Генерального плану міста та створить умови для використання земельних ділянок в межах вулиці Канівська не за призначенням. Також відповідач вказує на те, що під час листування з позивачем відповідач відзначив можливість розглянути реконструкцію належного позивачу житлового будинку зі збільшенням площі забудови для приведення його у відповідність до санітарних норм, але без збільшення поверхності. Також відповідач вказує на, що відповідаючи на звернення позивача листом від 05.03.2014 року, відповідач діяв у межах Інструкції з діловодства у Дніпропетровській міській раді, затвердженої рішенням виконкому міської ради від 09.09.2010 року №3131.

Згідно з запереченнями на апеляційну скаргу позивач просив у задоволені апеляційної скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 30.10.2013 року ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 0,0734 га (а.с.5).

Згідно з договору купівлі-продажу від 30.10.2013 року ОСОБА_1 придбав у власність домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7).

20.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з вимогою надати будівельний паспорт забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 (а.с.112 ).

Листом №10/4-62 від 05.03.2014 року відповідач посилаючись на п. 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №103 від 15.07.2011 року повернув позивачу наданий пакет документів (а.с.15)

Повертаючи позивачу документи, відповідач виходив з того, що за матеріалами плану розвитку м. Дніпропетровська земельна ділянка за зазначеною адресою знаходиться на території проектної багатоквартирної житловою забудови. Оскільки містобудівною документацією не передбачено подальше існування садибної забудови, відповідач може розглядати реконструкцію житлового будинку зі збільшенням площі забудови для проведення його до санітарних норм, але без збільшення поверховості.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Правомірність дій відповідача у поверненні позивачу документів щодо видачі будівельного паспорту є предметом спору переданого на вирішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Згідно з п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №103 від 15.07.2011 року (далі - Порядок №103), видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів , до якого входять:

- заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;

- засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;

- ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо);

- проект будівництва (за наявності);

- засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову. визначених цим пунктом.

Згідно з п. 2.3 Порядку №103 уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Як вбачається зі змісту листа №10/4-62 від 05.03.2014 року відповідач повідомив позивача про те, що містобудівною документацією не передбачено подальше існування садибної забудови в межах якої знаходиться і земельна ділянка позивача.

Так, реконструкція житлового будинку передбачає збільшення його площі з 24,9 м2 на 174,9 м2 шляхом збільшення габаритних розмірів з надбудовою другого поверху, що не відповідає функціональному використанню території, яке зазначено в існуючому основному кресленні Генерального плану міста (а.с.31) та створить умови для використання земельних ділянок в межах вулиці Канівська не за призначенням

Тобто, відповідач, діючи у межах наданих йому повноважень, на підставі отриманих документів перевірив відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Встановивши невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації відповідач повідомив позивача про можливість розгляду реконструкції житлового будинку зі збільшенням площі забудови для проведення його до санітарних норм, але без збільшення поверховості.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання позивача на те, що проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень, оскільки сама по собі видача будівельного паспорта здійснюється на основі та з урахуванням містобудівних умов та обмежень, а отже й сам будівельний паспорт уже містить ці обмеження.

Відповідно до п. 2.4 Порядку №103 пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав:

- неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу;

- невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Згідно з п. 2.5 Порядку №103 повернення пакета документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього здійснюється з відповідним обґрунтуванням уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, який не перевищує строк його надання.

Враховуючи те, що відповідач повертаючи позивачу пакет документів для видачі будівельного паспорта виходив з встановлених ним невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2014 року у справі №200/4302/14-а (2а/200/199/14) - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 17 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун