Справа № 2а-4497/11/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 березня 2015 року м. Київ В/800/334/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: Карася О.В. (головуючого),

Голубєвої Г.К., Ланченко Л.В., Пилипчук Н.Г., Рибченка А.О.,

перевіривши заяву Державної податкової інспекції в Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.10.2014 К/9991/21673/12

у справі № 2а-4497/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок "Десна"

до ДПІ

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова служба звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.10.2014 К/9991/21673/12.

Відповідно до ст. 2391 Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів"), заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 2392 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

У разі якщо заяву подано без додержання вимог статей 239 та 2391 КАС України, суддя - доповідач постановляє ухвалу, якою заявник повідомляється про недоліки заяви та про строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. І вже після надходження до Вищого адміністративного суду України даних про усунення недоліків суд вирішує питання про допуск заяви до провадження у Верховному Суді України або про відмову в допуску.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 заявника було повідомлено про те, що заяву подано без додержання вимог ст. 239 та ст. 2391 КАС України, а саме, державним податковим органом у заяві не зазначено різних за змістом, судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, не наведено обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 та у межах строку, визначених такою ухвалою, заявником було усунуто недоліки заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 237 та ч. 1 ст. 238 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, у трьохмісячний строк з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.10.2014 К/9991/21673/12 заявник послався на неоднакове застосування судами касаційної інстанції однієї й тієї самої норми матеріального права, зокрема п. 1 ст. 3, п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.

На підтвердження зазначеного заявник надав ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15.08.2013 № К/9991/22685/11 та постанову Верховного Суду України від 04.07.2011, в яких, на його думку, інакше застосовано одні й ті самі норми права за аналогічних обставин.

Виконуючи положення ст. 240 КАС України щодо вирішення питання про допуск вищим спеціалізованим судом справи до її провадження у Верховному Суді України з метою здійснення правосуддя та забезпечення однакового застосування законодавства усіма судами загальної юрисдикції, колегія Вищого адміністративного суду України не виявила неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, оскільки правовідносини між сторонами у справах (№ 2а-4497/11/2670 та № 2а-3376/10/0370), за якими ухвалені вказані вище судові рішення, виникли з різних відмінних між собою обставин, яким надавалася правова оцінка та до яких застосовувались норми податкового законодавства.

А постанова Верховного Суду України (суду касаційної інстанції (четвертої ланки)) не відноситься до переліку рішень, на які можуть робитися посилання для підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України.

Зазначене не дає можливості дійти висновку щодо неоднаковості застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм права.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Державної податкової інспекції в Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про допуск справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 29.10.2014 К/9991/21673/12 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Карась О.В.

Судді Голубєва Г.К.

Ланченко Л.В.

Пилипчук Н.Г.

Рибченко А.О.