Справа № 826/6201/13-а
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 листопада 2014 року № 826/6201/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючий суддя Кобилянський К.М., судді: Санін Б.В., Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про відстрочення виконання судового рішення у адміністративній справі

за позовом Міжнародної благодійної організації «Екологія-Право-Людина»
до1) Міністерства екології та природних ресурсів України 2) Міністерства охорони навколишнього середовища України
третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державне агентство екологічних інвестицій
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Міжнародна благодійна організація «Екологія-Право-Людина» (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - відповідач-1) та Міністерства охорони навколишнього середовища України (далі - відповідач-2), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державне агентство екологічних інвестицій (далі - тертя особа) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.07.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.07.2014, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони навколишнього природного середовища України як координатора заходів щодо виконання зобов'язань України за Рамковою конвенцією ООН про зміну клімату та Кіотським протоколом до неї з виконання підпункту 2 пункту 3 рішення Ради Національної безпеки та оборони України, затвердженого Указом Президента України від 20.07.2007 №658/2007. Зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів України вжити заходів для виконання пунктів 3, 5, 6 частини 1, пункту 3 частини 4, пунктів 2, 3 частини 5, пунктів 1, 4 частини 11, частин 13, 14, 15, 16 Національного плану заходів з реалізації положень Кіотського протоколу до Рамкової конвенції ООН про зміну клімату, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.08.2005 №346-р (далі - Національний план).

На підставі вказаного судового рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва видав виконавчий лист від 14.01.2014 №826/6201/13-а.

03.11.2014 від Міністерства екології та природних ресурсів України надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення. У судовому засіданні 12.11.2014 представник заявника уточнив вимоги даної заяви та просив:

- відстрочити виконання вжиття заходів щодо пункту 3 частини 1 Національного плану до прийняття Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів»;

- відстрочити виконання вжиття заходів щодо реалізації пункту 6 частини 1 Національного Плану (стара редакції), пункти 1.3, 1.4 Національного плану (нова редакція) до 31.12.2015;

- відстрочити виконання вжиття заходів щодо пункту 3 частини 4, пунктів 2 та 3 частини 5 Національного плану до прийняття Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів»;

- відстрочити виконання вжиття заходів щодо реалізації пункту 1 частини 11 Національного плану до 31.12.2014.

В обґрунтування зазначеної заяви, Мінприроди України посилалось на те, що він не може виконати у повному обсязі виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2014 №826/6201/13-а, оскільки наявні обставини, які перешкоджають виконати пункти 3, 6 частини 1, пункт 3 частини 4, пункти 2, 3 частини 5, пункт 1 частини 11 Національного плану, а саме: відсутність нормативно-правових актів, які мають регулювати певні питання, а також наявність проекту нової редакції Національного плану, яким встановлено більші строки для виконання вказаних пунктів.

Від позивача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на заяву про відстрочку виконання судового рішення, у яких він просить відмовити у задоволенні даної заяви Мінприроди України. У запереченнях позивач зазначив, що відсутність нормативно-правових актів, про які зазначає відповідач, не звільняє його від обов'язку виконувати Національний план, а можливість внесення змін до Національного плану у майбутньому не перешкоджає виконанню пунктів 3, 6 частини 1, пункт 3 частини 4, пункти 2, 3 частини 5, пункт 1 частини 11 діючої редакції Національного плану.

Відповідач, третя особа та представник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в судове засідання 12.11.2014 не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно із частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Розглянувши матеріали справи та письмові обґрунтування позивача і відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення з огляду на наступне.

Підставою для відстрочення, розстрочення, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Мінприроди України у своїй заяві посилається на те, що виконання заходів Національного плану є неможливим у зв'язку з розробленням проекту розпорядження Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Національного плану заходів з реалізації положень Кіотського протоколу до Рамкової конвенції Організації Об'єднаних Націй про зміну клімату» (далі - проект Розпорядження), який, у разі його прийняття, змінить заходи із реалізації положень Кіотського протоколу.

Однак, наявність вказаного проекту Розпорядження Кабінету Міністрів України не може бути розцінена як обставина, що перешкоджає виконанню судового рішення, оскільки розпорядження до його прийняття Кабінетом Міністрів України не підлягає виконанню. Крім того, як зазначив відповідач, проект Розпорядження потребує доопрацювання, тобто його остаточна редакція невідома.

Станом на дату розгляду заяви Мінприроди України про відстрочення виконання судового рішення, діючою є редакція Національного плану від 05.03.2009.

Таким чином, факт розроблення проекту Розпорядження Кабінету Міністрів України не може ускладнювати виконання судового рішення у відповідності до вимог діючої редакції Національного плану та, відповідно, не є підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Пунктами 3, 6 частини 1 Національного плану передбачено наступні заходи: забезпечити удосконалення національної системи проведення оцінки обсягу антропогенних викидів та абсорбції парникових газів шляхом розроблення порядку організації та проведення моніторингу за антропогенними викидами парникових газів; розроблення методики визначення обсягу абсорбції парникових газів.

В обґрунтування наявності підстав, що ускладнюють виконання даних пунктів, відповідач посилався на те, що після затвердження проекту нової редакції Національного плану, буде прийнято Закон України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів».

Відповідач зазначив, що виконання пункту 3 частини 1 Національного плану необхідно відстрочити до прийняття вказаного закону, яким буде врегульовано питання організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів.

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, оскільки прийняття у майбутньому Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів» не є обставиною, яка ускладнює виконання судового рішення.

Стосовно необхідності розроблення методики визначення обсягу абсорбції парникових газів (пункт 6 частини 1 Національного плану), Мінприроди України посилалось на те, що його виконання потребує низки науково-дослідних робіт, зокрема розроблення національних коефіцієнтів та методичних рекомендацій для підвищення точності визначення обсягу антропогенних викидів та абсорбції парникових газів; проведення наукових досліджень, спрямованих на зменшення або усунення невизначеностей в процесі оцінки антропогенних викидів та абсорбції парникових газів.

Розроблення вказаних національних коефіцієнтів та методичних рекомендацій включено до пунктів 1.3 і 1.4 нової редакції Національного плану, водночас строк їх виконання буде встановлено 2014 - 2020 роки, 2014 - 2015 роки відповідно.

Пунктом 3 частини 4 Національного плану передбачено наступний захід: створити національну систему обліку антропогенних викидів та абсорбції парникових газів шляхом підготовки і затвердження Національного плану розподілу дозволів на антропогенні викиди із джерел парникових газів.

Пунктами 2, 3 частини 5 Національного плану передбачено наступні заходи: розробити проекти нормативно-правових актів про внесення змін до відповідних актів, якими регламентується видача дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з урахуванням у них антропогенних викидів парникових газів; проекти нормативно-правових актів про внесення змін до відповідних актів, якими регламентується порядок ведення державного обліку об'єктів, що здійснюють викиди в атмосферне повітря, з урахуванням обсягу антропогенних викидів парникових газів.

Мінприроди України посилалось на те, що у новій редакції Національного плану строк виконання пункту 3 частини 4 та пунктів 2, 3 частини 5 буде наступним: шестимісячний і тримісячний строк після прийняття Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів» відповідно.

Пунктом 1 частини 11 Національного плану передбачено наступний захід: розробити Національний план заходів з пом'якшення наслідків зміни клімату.

Мінприроди України посилалось також на те, що у новій редакції Національного плану передбачається виконання даного пункту шляхом розроблення законопроекту щодо основних засад державного регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату та адаптації його до змін. На заміну заходу передбаченого пунктом 1 частини 11 Національного плану до проекту нової редакції Національного плану підпунктом 4.1 пункту 4 включено захід, що передбачає розроблення проекту нормативно-правового акта щодо основних засад державної політики у сфері регулювання негативного впливу на зміну клімату із строком реалізації 2014 рік.

Суд відхиляє наведені доводи відповідача щодо встановлення збільшених строків реалізації виконання вказаних пунктів у новій редакції Національного плану, як підставу для відстрочення виконання судового рішення, оскільки, як зазначалось вище, зміни до Національного плану не внесені, а можливість внесення таких змін у майбутньому не є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення.

Крім того, відсутність Закону України «Про засади організації та здійснення моніторингу, звітності і верифікації викидів парникових газів» не звільняє Мінприроди України від виконання ним своїх обов'язків щодо організації проведення моніторингу довкілля та проведення інших заходів, передбачених Національним планом.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про необґрунтованість наведених доводів Мінприроди України щодо наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, з огляду на що, заява про відстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись положеннями статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Міністерства екології та природних ресурсів України про відстрочення виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2014 №826/6201/13-а відмовити повністю.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя К.М. Кобилянський

Судді Б.В. Санін

Т.О. Скочок