Справа № 2а-5382/12/1370
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. м. Київ К/800/27514/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ (далі - ГУ МВС) України в Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказів начальника ГУ МВС України у Львівській області від 24 травня 2012 року № 853 «Про порушення службової дисципліни працівниками ГУ МВС» і від 08 червня 2012 року за № 175 о/с в частині звільнення його з посади старшого сержанта, інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту № 1 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області, поновлення на посаді і стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази начальника ГУ МВС України у Львівській області від 24 травня 2012 року № 853 «Про порушення службової дисципліни працівниками ГУМВС» та від 08 червня 2012 року №175 о/с в частині звільнення старшого сержанта міліції, інспектора дорожньо - патрульної служби роти дорожньо - патрульної служби ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ. Поновлено позивача на роботі на вказаній посаді та стягнуто з відповідача на користь позивача 9 473,89 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Вказує, що дисциплінарне стягнення накладено з порушенням строків, передбачених законом, оскільки документи про прийняття його на службу в органи внутрішніх справ подавались у 2007 році, а оскаржуваний наказ винесений відповідачем у червні 2012 року, тобто після спливу піврічного строку, протягом якого на нього могло бути накладене дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач при прийнятті на службу не вказав, що притягався у 2004 році до кримінальної відповідальності, а тому він дискредитує звання рядового і начальницького складу органу внутрішніх справ.

Колегія суддів не погоджується з висновками апеляційного суду.

Судами встановлено, що з 11 вересня 2007 року ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора ДПС роти ДПС ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області.

Наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області від 08 червня 2012 року № 175 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 66 (за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Підставою для видання наказу про звільнення став наказ ГУ МВС України у Львівській області від 24 травня 2012 року № 853 «Про порушення службової дисципліни працівниками ГУМВС», в якому зазначено, що у травні 2007 року ОСОБА_4, під час прийому на службу в органи внутрішніх справ надав власноручно заповнену анкету та автобіографію, у якій вніс завідомо неправдиві відомості, приховавши факт того, що він у червні 2004 року притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України. Доказом цього є постанова Яворівського районного суду Львівської області від 03 червня 2004 року по справі №1п-15, відповідно до якої з підстав, передбачених статтею 46 Кримінального кодексу України та відповідно до статей 6 пункт 2, 248 Кримінально-процесуального кодексу України, суд закрив провадження у кримінальній справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину. Дільничний інспектор міліції СДІМ Городоцького РВ ГУМВС лейтенант міліції Пелих В.В., який здійснював перевірку, не вивчивши належним чином кандидата, як це передбачає наказ МВС України від 31 травня 2001 року №10дск та у своїх рапортах повідомив, що компрометуючі дані стосовно кандидата (ОСОБА_4) відсутні, оскільки він за місцем проживання характеризується позитивно. Старший інспектор з особливих доручень СКЗ УДАІ ГУ МВС України у Львівській області майор міліції Жбадинський Р.М. під час проведення спеціальної перевірки щодо ОСОБА_4, не здійснив належним чином вивчення кандидата за обліками правоохоронних органів України, що сприяло проникненню в органи внутрішніх справ працівника з компрометуючим минулим.

У зв'язку з наведеним, за свідоме укриття факту притягнення до кримінальної відповідальності у період оформлення документів щодо прийому на службу в органи внутрішніх справ, відмову надати правдиве пояснення з цього питання під час проведення службового розслідування та проявлену при цьому нещирість і намагання приховати усі обставини притягнення до кримінальної відповідальності, позивач підлягав звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 «а» (за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення) встановлено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Судами встановлено, що постановою Яворівського районного суду Львівської області від 03 червня 2004 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України встановлено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні складу злочину.

У зв'язку з наведеним, суд першої інстанції правильно вважав, що позивач правомірно вказав під час прийняття на службу в органи внутрішніх справ, що до кримінальної відповідальності не притягався. А тому, правильно не вказав під час прийому на службу, що до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи викладене, накази відповідача від 24 травня 2012 року № 853 і від 08 червня 2012 року № 175 о/с в частині звільнення позивача є протиправними.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Тому, апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції і відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції має скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Отже, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року скасувати, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак