Справа № 0870/7853/12
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2015 року об 11 год. 30 хв.Справа № 0870/7853/12 Провадження №СН/808/1/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Семененко М.О.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства в Запорізькій області
до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області, військова частина НОМЕР_1
про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №0870/7853/12 (Провадження №СН/808/1/15) за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області про скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 139 від 05.03.2010 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
В судовому засіданні 16.03.2015 залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, військову частину НОМЕР_1 .
Прокурор та позивач в обґрунтування позовних вимог зазначили, що спірним розпорядженням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району загальною площею 0,9000 га. При прийнятті спірного розпорядження цільове призначення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення в землі рекреації не змінювалось, інші рішення з цього приводу також райдержадміністрацією не приймались, що є, на думку прокурора та позивача порушенням ст.ст. 20, 21 Земельного кодексу України. За результатами перевірки 01.08.2012 Інспекцією сільського господарства в Запорізькій області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, в якому зафіксовані факти вищенаведених порушень.
У додаткових письмових поясненнях прокурор та позивач зазначили, що вказане розпорядження видано з перевищенням наданих законом повноважень, оскільки відповідно до ст.ст.116 та 122 Земельного кодексу України землі для індивідуального дачного будівництва передаються у власність або користування громадянам та юридичним особам виключно обласними державними адміністраціями. Крім того, землі, які були передані вказаним розпорядженням, належать до земель оборони, оскільки перебувають у постійному користування військовій частині НОМЕР_1 , а тому не могли передаватися у користування за рішенням Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області. Просять задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в поданих до суду письмових запереченнях проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що громадяни набули право на земельні ділянки відповідно до ст. 118, 125 Земельного кодексу України та згідно розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації №139 від 05.03.2010 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради». Вказує, що землі громадянам було передано із земель сільськогосподарського призначення, а не з земель оборони. Зазначає, що вказані у оскаржуваному розпорядженні землі сільськогосподарського призначення ніколи жодним органом не змінювали цільове призначення на землі оборони. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача.
Треті особи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області в судове засідання не з`явились, письмові пояснення по суті позовних вимог до суду не надали, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.
На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З матеріалів справи встановлено, що на виконання доручення Прокуратури Запорізької області № 05/3-506вих-12 від 08.06.2012, Бердянською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства при наданні у власність земельних ділянок, що розташовані на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району.(а.с. 8 т.1).
Під час проведення перевірки було встановлено, що 05.03.2010 Бердянською районною державною адміністрацією Запорізької області прийнято розпорядження №139 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» (далі - Розпорядження №139).
Відповідно до п.1 Розпорядження № 139 затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області».
Пунктом 2 Розпорядження № 139 передано безоплатно у власність громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 земельні ділянки загальною площею 0,9000 га, в тому числі забудовані землі 0,9000 га, для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу), які розташовані на території Новопетрівської сільської ради. (а.с.9 т.1).
01.08.2012 Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області відповідно до вимог ч.1 ст.5, ст.6, ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ч.1 ст.19 Закону України «Про охорону земель», п.п.4,5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 459 та на підставі вимоги Бердянської міжрайонної прокуратури проведено позапланова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства при прийнятті Розпорядження № 139. (а.с. 12-13 т.1).
За результатами перевірки встановлено, що Розпорядження № 139 прийнято всупереч положенням ст.ст. 20, 21, 50, 51 Земельного кодексу України, оскілки зазначені у ньому землі, повинні бути переведені до земель рекреаційного призначення. Проте жодного розпорядження стосовно зміни цільового призначення зазначених земельних ділянок не приймалось.
Прокурор, вважаючи оскаржуване розпорядження протиправним, звернувся з позовом до суду.
Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голови місцевих державних адміністрацій в межах своїх повноважень видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.
Акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду (ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»).
З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення з позовом до суду став висновок прокурора та позивача про те, що відповідачем передано оскаржуваним розпорядженням земельні ділянки з перевищенням повноважень визначених чинним законодавством, оскільки вказані земельні ділянки належать до земель оборони.
Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до рішення сесії Бердянської районної ради народних депутатів № 7 від 28.12.2000 земельна ділянка, площею 2 802,06 га була передана в постійне користування Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону (Державний акт № 001486 виданий Бердянською районною радою 17.05.2001). (а.с.11-12 т.2).
Наказом Головнокомандувача військ Повітряної оборони Збройних сил України від 05.11.2003 № 75 військову частину НОМЕР_2 ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 та зобов`язано командувача в/ч НОМЕР_1 прийняти казармено-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої в/ч НОМЕР_2 (а.с. 14, т.2).
На підставі даного наказу між військовими частинами складено Акт прийому-передачі казармено-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання, квартирного майна, палива і території військового містечка АДРЕСА_1 , у тому числі земельну ділянку площею 2 802,06 га., про що повідомлено супровідним листом № 418 від 27.04.2005.
03.04.2009 виконуючий обов`язки голови Бердянської районної державної адміністрації видав розпорядження № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», яким припинено право користування в/ч НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою, площею 2 802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, у т.ч.: рілля - 1 037,38 га., пасовища - 1 581,53 га., під господарськими шляхами і прогонами - 5,26 га., забудовані землі - 116,68 га., інші землі - 59,13 га., під водою - 2,08 га., яка надавалась рішенням сесії Бердянської районної ради № 7 від 28.12.2000 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. (а.с.10 т.2).
Пунктом 2 вказаного розпорядження переведено до земель запасу (землі сільськогосподарського призначення) Новопетрівської сільської ради Бердянського району земельну ділянку, площею 2 802,06 га, у т.ч.: рілля - 1037,38 га, пасовища - 1 581,53 га, під господарськими шляхами і прогонами - 5,26 га, забудовані землі - 116,68 га, інші землі - 59,13 га, під водою - 2,08 га.
Крім того, п.3 вказаного розпорядження визнано таким, що втратив чинність, Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП №001486, реєстраційний №390 від 17.05.2001, виданий військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону.
Не погодившись із Розпорядження № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», заступник військового прокурора Запорізького гарнізону в інтересах Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Бердянської районної державної адміністрації про визнання зазначеного розпорядження недійсним.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.10.2009 в задоволенні позову відмовлено (а.с.151-156 т.1).
Зазначене рішення було оскаржено в апеляційному порядку, в наслідок чого постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 23.04.2010 рішення господарського суду Запорізької області від 12.10.2009 залишено без змін. (а.с. 157-166 т.1).
У подальшому, постановою Вищого господарського суду України вищевказані рішення господарського суду Запорізької області від 12.10.2009 та постанова Запорізького апеляційного господарського суду від 23.04.2010 скасовані, справу направлено на новий розгляд. (а.с. 167-170 т.1).
За результатами нового розгляду рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 позов задоволено, розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» визнано недійсним. Згідно постанови Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 та постанови Вищого господарського суду України від 19.05.2011 рішення господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 залишено без змін. (а.с. 171-193 т.1).
На виконання постанови Вищого господарського суду України від 19.05.2011 у справі №15/45/09-4/20/10 головою Бердянської райдержадміністрації видано розпорядження №483 від 20.06.2011, яким визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації №192 від 03.04.2009 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою». (а.с.197 т.1).
Враховуючи втрату чинності розпорядженням голови райдержадміністрації №192 від 03.04.2009 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» відновлено право користування вказаною земельною ділянкою за військовою частиною НОМЕР_2 .
В той самий час, протягом 2010 року на підставі розпоряджень голови Бердянської райдержадміністрації землі, на які вказаним розпорядженням припинено право користування військової частини НОМЕР_2 , передані у приватну власність громадян для ведення особистого селянського господарства та індивідуального дачного будівництва.
Зокрема, відповідно до спірного розпорядження голови Бердянської РДА №139 від 05.03.2010 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району.
Суд зазначає, що порядок передачі у власність громадянам земельних ділянок із земель державної або комунальної власності шляхом безоплатної приватизації встановлений ст.118 Земельного кодексу України (тут і надалі в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), який передбачає звернення громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, із клопотанням до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки, вирішення вказаним органом питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблення проекту землеустрою та його погодження, в тому числі із фактичними (суміжними) землекористувачами та власниками будівель і споруд (п.«б» ч.2 ст.198 Земельного кодексу України), затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відповідно до положень ч.5 ст.116 Земельного кодексу України у власність або користування передаються вільні земельні ділянки, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок вилучення земельних ділянок встановлений ст.149 Земельного кодексу України.
Так, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, ч.5 даної статті передбачено, що районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті.
Обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п`ятою, дев`ятою цієї статті.
У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.
Згідно ст.1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі - військові частини).
Відповідно до ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про використання земель оборони» військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України. Особливості надання земельних ділянок військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 №1282 затверджено Порядок вилучення і передачі військового майна Збройних сил України (далі-Порядок №1282), який визначає процедуру вилучення військового майна з оперативного управління військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил (далі - військові частини), та його безоплатної передачі до сфери управління центральних або місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном (далі - органи, уповноважені управляти державним майном), самоврядним установам і організаціям, які провадять свою діяльність в інтересах національної безпеки і оборони (далі - самоврядні установи і організації), та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність.
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку №1282 об`єктами передачі згідно з цим Порядком є нерухоме майно (будівлі, споруди, об`єкти незавершеного будівництва, приміщення, інше нерухоме майно).
Згідно п.1 п.4 Порядку №1282 передача військового майна органам, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність проводиться за рішенням: Кабінету Міністрів України - щодо об`єктів, визначених у підпунктах 1 і 2 пункту 2-1 цього Порядку.
Як зазначалось раніше, розпорядження №192 від 03.04.2009 про припинення права користування земельною ділянкою було оскаржено заступником військового прокурора Запорізького гарнізону до суду.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010, яке набрало законної сили та є чинним встановлено, що Бердянською районної державною адміністрацією при винесенні розпорядження №192 від 03.04.2009 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» не був дотриманий порядок примусового припинення права користування, встановлений Земельним кодексом України, оскільки землекористувачі своєї згоди не надавали, рішення Кабінетом Міністрів України про таке вилучення не приймалось.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Також, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обізнаність відповідача про оскарження розпорядження №192 від 03.04.2009 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» в судовому порядку на час прийняття спірного Розпорядження № 139.
Так, в матеріалах справи міститься висновок Відділу містобудування та архітектури Бердянської районної державної адміністрації № 103/10 від 25.02.2010 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», відповідно до якого даний висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дійсний при умові набрання чинності рішенням Запорізького апеляційного господарського суду. У випадку недотримання умов, висновок втрачає свою чинність (а.с.149 т.1).
Враховуючи, що висновок був винесений в період розгляду справи в Запорізькому апеляційному господарському суді щодо оскарження рішення господарського суду Запорізької області від 12.10.2009, суд приймає твердження відповідача, що у висновку малось на увазі набрання законної сили саме цим рішенням Запорізького апеляційного господарського суду, оскільки скасування його у подальшому постановою Вищого господарського суду України та новий розгляд справи відбулись значно пізніше.
Разом з тим, суд звертає увагу, що вищезазначене питання у Запорізькому апеляційному господарському суді було розглянуто 23.04.2010 з прийняттям постанови, в той час як оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем 05.03.2010, не зважаючи на обізнаність про оскарження рішення до вирішення справи по суті і набрання рішенням за результатами розгляду законної сили.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що при прийнятті спірного Розпорядження № 139 відповідачем не враховано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Також, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (тут і в подальшому - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до ч.3 ст.122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.
Аналізуючи зазначені норми, суд дійшов висновку, що істотною обставиною, яка враховується при визначенні до повноважень якого органу віднесено передача земельних ділянок державної власності у власність або у користування, є місце розташування таким земельних ділянок.
Згідно довідки Відділу Держкомзему у Бердянському районі № 1455/03 від 25.02.2010, земельні ділянки які проектуються для передачі у власність громадянам для індивідуального дачного будівництва, колишня територія полігону в/ч НОМЕР_2 , знаходяться за межами населеного пункту (а.с. 48, т.2).
Враховуючи, що спірним розпорядженням земельні ділянки передавались громадянам для індивідуального дачного будівництва, суд дійшов висновку, що при здійсненні розпорядження спірними земельними ділянками відповідач діяв поза межами своїх повноважень.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо посилань відповідача на наявність у складі земельної ділянки ріллі та пасовища, суд зазначає, що в даному випадку категорія земель визначається не з урахуванням природних складових, а через надання їх для розміщення та обслуговування споруд і об`єктів військового полігону, а тому за цільовим призначенням вони є землями оборони.
Щодо посилань представника відповідача на те, що військова частина НОМЕР_1 повинна була оформити земельну ділянку, зареєструватись та стати на облік, як землекористувач, суд зазначає, що військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону, а відтак наслідує всі права та зобов`язання військової частини НОМЕР_2 , зокрема, має право постійного користування землею на підставі акту серії ІІ-ЗП № 001486.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету міністрів України від 02.04.2002 р. №449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення юридичних осіб. Будь-яких доказів звернення Міністерства оборони України або правонаступника військовою частиною НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 про переоформлення Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП №001486 відповідач суду не надав.
Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При розгляді справи встановлено, що відповідач при прийнятті розпорядження №139 від 05.03.2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» вийшов за межі повноважень, наданих йому чинним законодавством.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області та скасування Розпорядження №139 від 05.03.2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відділ Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області, військова частина НОМЕР_1 про скасування розпорядження задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області №139 від 05.03.2010 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко