Справа № 2а-5528/10/0870
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 року 09 год. 59 хв. Справа № 2а-5528/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лазаренко М.С.

при секретарі Гончаренко Н.А.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Стрельбицька Ю.П.

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_3

до: Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області

про: визнання дій незаконними

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2010 року Приватний підприємець ОСОБА_3 звернулась з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області про визнання дій відповідача з призначення планової перевірки позивача з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольчих товарів відповідно до повідомлення №01-15/2163 від 06.07.2010 року, посилаючись на те, що призначення перевірки з 19.07.2010 року суперечить вимогам п.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» так, як повідомлення здійснено менш ніж за десять днів. Крім того, призначення перевірки ФОП з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольчих товарів суперечить ст. 19 Конституції України, ст.2 Закону України «Про ціни та ціноутворення», п.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», так як законами не передбачено проведення перевірок фізичних осіб-підприємців з питань формування, встановлення та застосування цін (тарифів) і такі повноваження не надані Державній інспекції по контролю за цінами. Також позивач зазначає, що п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №502 від 21.05.2009 року «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, заборонено не період до 31 грудня 2010 року проведення перевірок суб'єктів господарювання, крім перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням санітарного та податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та дав пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачем подані заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що перевірку призначено у відповідності до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та відповідно до протоколу від 28.01.2010 року №6 засідання Кабінету Міністрів України, відповідно до якого у зв'язку з необґрунтованим підвищенням цін на продовольчому ринку Державній інспекції з контролю за цінами спільно зі структурними підрозділами МВС. ДПА та за участі Ради Міністрів АРК, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій доручено здійснити перевірки обґрунтованості формування цін на продовольчі товари закладами торгівлі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 липня 2010 року за вих.. №01-15/2063 Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області на адресу ФОП ОСОБА_3 направлено повідомлення про проведення перевірки, згідно якого відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно із п.3.1.1 Плану роботи на ІІІ квартал 2010 року повідомлено, що в період з 19.07.2010 року по 23.07.2010 року буде проведено перевірку з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольчих товарів, яке отримане позивачем особисто 12.07.2010 року, про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні.

Не погодившись з даним направленням, ФОП ОСОБА_3 звернулася до начальника відповідача з листом про незаконність призначення та проведення перевірки з 19.07.2010 року, так як повідомлення здійснено менш ніж за 10 днів.

26.07.2010р. на підставі посвідчення від 06.07.2010 року №468, виданого Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області, відповідно до ст..13 Закону України «Про ціни і ціноутворення», постанови Кабінету міністрів України від 13.12.2000 року №1819 «Питання Державної інспекції з контролю за цінами» та п.3.1.1 Плану роботи Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області на ІІІ квартал 2010 року здійснено вихід на планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, під час якого встановлено, що ФОП ОСОБА_3, не допускає до здійснення планового заходу державного нагляду з підстав незаконності проведення перевірки. За результатами відмови в допуску до перевірки складено Акт №418 від 26.07.2010 року про недопуск до перевірки, який підписано головним державним інспектором та ФОП ОСОБА_3

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 116 п. 3 Конституції України проведення цінової політики в державі покладено на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення» № 507-ХІІ контроль за дотриманням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено урядом України.

Ці функції (завдання), згідно з пп. 8 п. 4 Положення про Міністерство економіки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.93 р. № 166, покладено на Міністерство економіки України.

Згідно з пп. 5 п. 4 Положення про Міністерство економіки воно наділено правом здійснювати перевірки дотримання підприємствами й організаціями державної дисципліни цін та застосовувати до них економічні санкції за порушення державної дисципліни цін, передбачені ст. 14 Закону «Про ціни і ціноутворення».

Відповідно до Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 р. № 1819, Державна інспекція з контролю за цінами є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки i підпорядковується йому. Основними завданнями Держцінінспекції є організація та здійснення контрольно-наглядових функцій з питань дотримання центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, встановлення та застосування цін i тарифів. Держцінінспекція має територіальні органи - державні інспекції з контролю за цінами.

Відповідного до даного Положення Держцінінспекція має серед інших право проводити в органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів; у межах своєї компетенції вимагати від керівників та інших посадових осіб органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які перевіряються, усунення виявлених порушень порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів; приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необґрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі, а також звертатись з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та організацій зазначених сум у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за цінами.

Директивним наказом Мінекономіки від 01.03.2001 р. № 3-Д «Про відносини з Державною інспекцією з контролю за цінами, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра економіки України», визначено стратегічні цілі та основні завдання Держцінінспекції, якими є забезпечення реалізації державної цінової політики шляхом організації та здійснення контрольно-наглядових функцій з питань додержання центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, установлення та застосування цін і тарифів. Держцінінспекція самостійно виконує функції, які передбачені законодавством України з діяльності органів виконавчої влади - юридичних осіб, а також специфічні контрольно-наглядові функції з реалізації цінової політики держави в межах завдань, визначених Кабінетом Міністрів України, та прав, наданих для їх виконання.

Окрім того, відповідно до ст. 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення», господарські суб'єкти повинні в установленому порядку подавати необхідну інформацію для здійснення контролю за правильністю встановлення і застосування цін.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007, № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування, інших в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до ч.1 ст.5 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Як вбачається з матеріалів справи, План роботи Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області на ІІІ квартал 2010 року затверджено наказом Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області №155 від 24.06.2010р.

Відповідно до наказу №173 від 01.07.2010 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Запорізькій області відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та Плану роботи на ІІІ квартал 2010 року доручено провести планові перевірки, зокрема ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольчих товарів та мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва.

Таким чином, виходячи із наведених норм законодавства, Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області є компетентним органом, який уповноважений здійснювати державний контроль (нагляд) у сфері дотримання державної дисципліни цін.

Відповідно до ст. 7 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення про проведення перевірки від 06.07.2010 року №01-15/2163 отримане позивачем лише 12.07.2010 року, проте як перевірка відповідно до даного направлення повинна розпочатися з 19.07.2010 року та закінчитись 23.07.2010 року, тобто повідомлення вручено менше ніж за 10 днів.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіряючими здійснено вихід для проведення перевірки лише 26.07.2010 року, тобто в термін, який не передбачений повідомленням про проведення перевірки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно не допущено посадових осіб відповідача до проведення планової перевірки.

Крім того, відповідно до п.1 Постанови Кабінету міністрів України №502 від 21.05.2009 року «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2010 р. тимчасово припинити проведення планових перевірок суб'єктів господарювання, крім перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2008 року №483 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності і визначається періодичність проведення планових заходів, пов'язаних з державним наглядом (контролем) за додержанням порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів)» визначено критерії віднесення до високого ступеня ризику.

Відповідно до Постанови №483 до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику можуть бути віднесені ті, що займають монопольне (домінуюче) становище на ринку; є суб'єктом природних монополій; реалізують продукцію, товари і послуги в обсязі, що перевищує 500 тисяч гривень на рік; проводять діяльність з реалізації продукції, товарів і послуг, коливання цін (тарифів) на які протягом місяця перевищує 10 відсотків; порушують державну дисципліну цін.

У своїх запереченнях відповідач посилається на підставу для призначення планової перевірки позивача з підстав, що підприємець проводить діяльність з реалізації продукції, товарів і послуг, коливання цін (тарифів) на які протягом місяця перевищує 10 відсотків.

Проте ні позивачем, ні відповідачем не надано доказів на зазначене коливання цін.

Крім того, на вимогу суду позивачем надано декларацію про доходи, одержані з 01.01.2009 року, відповідно до якої сума одержаного валового доходу становить 1922865 грн. 57 коп., тобто реалізують продукцію, товари і послуги в обсязі, що перевищує 500 тисяч гривень на рік.

Проте в судовому засіданні представник відповідача не надав доказів, що перед призначенням планової перевірки, відповідачем з'ясовано коло питань, що зумовили віднесення позивача до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначений принцип встановлений частиною 2 статті 19 Конституції України та є основою діяльності всіх державних органів та їх посадових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України суб'єкт владних повноважень при прийнятті рішення повинен діяти: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Державна інспекція з контролю за цінами в Запорізькій області як компетентний орган, який уповноважений здійснювати державний контроль (нагляд) у сфері дотримання державної дисципліни цін, і яка на виконання покладених на неї функцій не мала право 26 липня 2010 року проводити перевірку ФОП ОСОБА_3, діяла всупереч підстав та поза межами наданих повноважень, та не у спосіб, передбачений законом, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії Державної інспекції з контролю за цінами в Запорізькій області з призначення планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання порядку формування та застосування цін на окремі види продовольчих товарів, відповідно до повідомлення №01-15/2163 від 06.07.2010 року, протиправними.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову в повному обсязі буде виготовлено відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України.

Суддя (підпис) М.С. Лазаренко

Постанову виготовлено у повному обсязі та підписано 09 березня 2010р.