Справа № 815/6873/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/6873/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-Юг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування наказу, податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал-Юг» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, та після уточнення позовних вимог просило скасувати наказ ГУ ДФС в Одеській області № 669 від 10.06.2014 року «Про проведення планової виїзної перевірки»; визнати протиправними дії ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Термінал-Юг», внаслідок якої складено акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Термінал-Юг» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.06.2011 року по 31.05.2014 року» № 31/15-32-22-07-18/33509121 від 19.08.2014 року; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 08.09.2014 року № та від 08.09.2014 року №.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-Юг» задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Міндоходів в Одеській області від 08.09.2014р. № та №.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області подало апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що в ході проведеної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-Юг» було встановлено порушення цим товариством вимог Податкового кодексу України та Митного кодексу України, що виразилось у заниженні митної вартості товарів, які не підтверджені наявними первинними документами та бухгалтерським обліком, що призвело до заниження податкового зобов'язання на загальну суму 206 657,69 грн. (ПДВ - 166796,19 грн., ввізне мито - 39861,50 грн.)

Податковий орган посилався на те, що товариством не було включено до митної вартості товарів витрати на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України, тобто у митних деклараціях були заявлені недостовірні дані щодо розміру транспортних витрат на доставку товару, що і призвело до заниження митної вартості товарів.

У зв'язку з виявленими порушеннями і були прийняті податкові повідомлення-рішення, які на думку відповідача є обґрунтованими та правомірними, а тому скасуванню не підлягають.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року та прийняття нової, якою відмовити ТОВ «Термінал-Юг» у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 25.06.2014 року по 05.08.2014 року Головним управлінням Міндоходів в Одеській області була проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Термінал-Юг» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.06.2011 року по 31.05.2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 19.08.2014 року №31/15-32-22-07-18/33509129.

В ході перевірки податковим органом було встановлено порушення позивачем п. 190.1, ст. 190 Податкового кодексу України та ст.ст. 264, 267 Митного кодексу України, що виразилось в заниженні рівня митної вартості товарів, які не підтвердженні наявними первинними документами та бухгалтерським обліком, що призвело до заниження податкового зобов'язання за період з 01.06.2011 року по 31.05.2014 року на загальну суму 206657,69 грн., у тому числі ПДВ у сумі 166796,19 грн., ввізне мито у сумі 39861,50 грн., які підлягають перерахуванню до Державного бюджету України.

В свою чергу, позивач, не погоджуючись з вказаними висновками акту перевірки подав до Головного управління Міндоходів України в Одеській області заперечення на акт перевірки від 19.08.2014 року №31/15-32-22-07-18/33509129.

Із врахуванням вказаних заперечень позивача на акт перевірки, податковий орган дійшов висновку про те, що позивачем занижено податкові зобов'язання за період з 01.06.2011 року по 31.05.2014 року на загальну суму 205 067,23 грн., у тому числі ПДВ у сумі 165548,45 грн., ввізне мито у сумі 39518,78 грн., які підлягають перерахуванню до Державного бюджету України.

У зв'язку з вказаним Головним управлінням Міндоходів в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.09.2014 року № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання у загальній сумі 49398,48 грн. (в тому числі 39518,78 основного зобов'язання та 9879,70 за штрафними санкціями), та податкове повідомлення-рішення від 08.09.2014 року №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання у загальній сумі 248322,68 грн., в тому числі 165548,45 грн. основного зобов'язання та 82774,23 грн. за штрафними санкціями.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, ТОВ «Термінал Юг» посилалось на протиправність наказу ГУ ДФС в Одеській області № 669 від 10.06.2014 року «Про проведення планової виїзної перевірки»; дій по проведенню вказаної перевірки, а також на протиправність прийнятих Головним управлінням Міндоходів в Одеській області податкових повідомлень-рішень від 08.09.2014 року № та №.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно частково задоволення позовних вимог ТОВ «Термінал Юг», зважаючи на наступне:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.06.2014 року в.о. начальника ГУ Міндоходів в Одеській області було прийнято наказ № 669 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки», згідно якого наказано творити робочу групу для проведення планової виїзної документальної перевірки дотримання ТОВ «Термінал Юг» вимог законодавства України з питань державної митної справи та провести таку перевірку з 25.06.2014 року з урахуванням положень пункту 8 статті 346 Митного кодексу України (т. 1 а.с. 43).

Перевірка була призначена на виконання вимог п. 2 ст. 346 Митного кодексу України та у відповідності до плану-графіку проведення планових документальних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2014 року.

Статтею 345 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI встановлено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Ч. 2 зазначеної статті визначено, що документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Статтею 346 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI визначено підстави та порядок проведення органами доходів і зборів документальних виїзних перевірок.

Так, документальні виїзні перевірки проводяться за наказом відповідного органу доходів і зборів з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом.

Документальною плановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка передбачена в плані-графіку органу доходів і зборів та проводиться за місцезнаходженням підприємства, що перевіряється. У разі відсутності на підприємстві належних умов для роботи посадових осіб органу доходів і зборів перевірка такого підприємства, за згодою його керівника, може проводитися у приміщенні органу доходів і зборів (ч. 2 ст. 346 МК).

Право на проведення документальної планової перевірки підприємства надається лише за умови, що керівнику цього підприємства або уповноваженій ним особі не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Документальна планова виїзна перевірка одного й того самого підприємства може проводитися не частіше одного разу на 12 місяців, а підприємства, яке отримало статус уповноваженого економічного оператора, - не частіше одного разу на 30 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Термінал-Юг» проводилась відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок суб'єктів господарювання на ІІ квартал 2014 року.

В свою чергу, вимогами п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України також встановлено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Згідно з п. 77.2 ст. 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Згідно п. 77.5, ст. 77 ПК України у разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на цей час Кабінет Міністрів України вказаний порядок не визначив.

В свою чергу, плани графіки проведення планових перевірок митним органом, є відмінними за своїми об'єктами, підставами та порядком проведення, від перевірок, які плануються податковим органом. При цьому, судом першої інстанції також встановлено, що акт №31/15-32-2-07-18/33009121 від 19.08.2014 року складений на підставі проведення планової документальної виїзної перевірки ТОВ «Термінал-Юг» з питань дотримання законодавства України з питань державної митної справи та на підставі ч. 2 ст. 346 Митного кодексу України, висновки акту базуються на порушенні вимог МКУ, а стаття 190 ПК України лише дає визначення бази оподаткування для товарів, які ввозяться на митну територію України та є відсильною нормою до МКУ, який встановлює складові відповідної бази оподаткування.

Тоді як акт №000085/15-32-22-05/33509121 від 07.07.2014 року складений на підставі проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ "Термінал Юг" з питань дотримання вимог податкового законодавства та на підставі ст. 77 ПК України, висновки базуються на порушенні вимог ПКУ.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що перевірки платника податків ТОВ "Термінал Юг", які були проведенні митним та податковим органом, не є тотожними та розрізняються за підставами та порядком проведення.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для скасування наказу ГУ Міндоходів в Одеській області № 669 від 10.06.2014 року «Про проведення планової виїзної документальної перевірки».

В свою чергу, ч. 3 ст. 345 Митного кодексу України визначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Згідно ч. 6 ст. 345 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Колегія суддів зазначає, що при проведенні перевірки та складанні акту перевірки посадова особа органу доходів і зборів вправі робити на підставі наявних матеріалів та за внутрішнім переконанням власні висновки щодо обставин та підстав виникнення порушень законодавства, які на його думку мають місце, висловлювати власну позицію з питань, що входять до об'єкту перевірки що, однак, само по собі не створює в даному випадку для позивача будь-яких правових наслідків.

Таким чином, діяльність працівників органу доходів і зборів з проведення перевірки є лише службовою діяльністю таких осіб на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання суб'єктом перевірки вимог чинного законодавства. Тому такі дії посадових осіб з проведення перевірки є функціональним обов'язком відповідача.

В даному випадку, перевірка позивача була проведена у відповідності до вимог Митного кодексу України, за наслідками її проведення посадовими особами органу доходів і зборів був складений акт перевірки. Жодних порушень вимог чинного законодавства при проведенні відповідачем перевірки, судом не встановлено.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано відмічено, що позивач не скористався правом не допуску посадових осіб органу Міндоходів до перевірок встановлений ПКУ та перевіряючи були допущенні до проведення обох перевірок.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги ТОВ «Термінал Юг» в частині визнання протиправними дій ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Термінал-Юг», внаслідок якої складено акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Термінал-Юг» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.06.2011 року по 31.05.2014 року» № 31/15-32-22-07-18/33509121 від 19.08.2014 року, задоволенню не підлягають.

Позивачем також було заявлено вимогу про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області від 08.09.2014 року № та від 08.09.2014 року №.

Розглянувши зазначену позовну вимогу, колегія суддів звертає увагу на наступне:

Як вбачається з акту перевірки та висновку про розгляд заперечень на вказаний акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Термінал Юг», підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень форми «Р» став висновок посадових осіб ГУ Міндоходів в Одеській області про заниження товариством рівня митної вартості товарів, у зв'язку з не підтвердженням її наявними первинними документами та бухгалтерським обліком, що призвело до заниження податкового зобов'язання за період з 01.06.2011 по 31.05.2014 на загальну суму 205067,23 грн. з ПДВ та ввізного мита.

В акті перевірки зазначено, що за перевіряємий період ТОВ "Термінал Юг" (виступав як власник товару) здійснено митне оформлення товарів в зоні діяльності Південної митниці Міндоходів за 135 митними деклараціями (далі - МД), в тому числі в митному режимі: імпорт (ІМ-40) - за 133 МД, загальною вагою 1223651,8 кг. на загальну суму 22057939,80 грн.; в режимі ТР 21 - за 2 МД.

Також вказано, що робочою групою проведено аналіз діяльності ТОВ «Термінал-Юг» та встановлено, що ввезення товарів на митну територію України здійснювалось, як за 40 зовнішньоекономічними контрактами з 27 іноземними компаніями. Найбільші обсяги імпортованих товарів на митну територію України ввезено за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними з наступними іноземними компаніями: FINEBORG SALES LIMITED, Hong Kong, China, за зовнішньоекономічними контрактами: №FS-TY-01-12 від 14.12.2012 року, №FS-TY-01-13 від 16.05.2013 року, №FS-TY-02-13 від 06.06.2013 року, №FS-TY-02-13 від 12.06.2013 року, №FS-TY-03-13 від 04.09.2013 року, №FS-TY-04-13 від 11.07.2013 року, №FS-TY-05-13 від 15.08.2013 року, №FS-TY-06-13 від 02.09.2013 року, №FS-TY-01-14 від 03.01.2014 року; ESE (Expert, Deutschland) GMBH, Germany: №ТЕ/09 від 19.09.2011 року, №ТЕ/17 від 03.07.2012 року; H&N GmbH, Germany: №1 від 15.01.2013 року, № RЕ 20 від 20.09.2011 року, №RE від 01.02.2012 року; ООО "АЙ-ПЛАСТ", Російська Федерація: №IP/TU-1/285 від 27.05.2013 року; ASTERIX SHIPPING SL, Anguilla, British West Indies: №1/01 від 19.01.2012 року.

За період з 01.06.2011 року по 31.05.2014 року Південною Митницею Міндоходів оформлено в режимі "імпорт" (ІМ 40) товарів за 133 МД, які надійшли на адресу ТОВ "Термінал Юг" на умовах поставки CIF - 16 МД, СІР - 5 МД, DDU - 7 МД, FCA - 22 МД, EXW - 68МД, FOB - 14 МД.

У перевіряємий період позивачем укладались контракти (договори) про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні. При цьому, основним перевізником у цей період виступала компанія ТОВ "МІРТЄК".

Так, позивачем було укладено з ТОВ "МІРТЄК" договір від 23.08.2008 року б/н, згідно якого ТОВ "МІРТЄК" зобов'язувалось надати транспортно-експедиційні послуги автомобільним транспортом, пов'язані із перевезенням вантажу до пункту призначення, згідно заявки ТОВ "Термінал Юг", укладати від свого імені один або декілька договорів на перевезення вантажів за винагороду та за рахунок замовника.

В ході проведення перевірки робочою групою було встановлено, що за ВМД від 11.06.2011 року №500050001/2011/0077656 ТОВ «Термінал-Юг» імпортувало на митну територію України товар за кодом згідно УКТ ЗЕД: " ". Товари ввозились в Україну з Німеччини на умовах поставки "EXW - Bremen" автомобільним транспортом (номер АА3956КЕ/АА5288ХР), вага нетто товару 9704 кг. Міжнародне автомобільне перевезення вантажу здійснено за автомобільною накладною СМR №0096645 від 25.05.2011 року.

Митну вартість у розмірі 247003,92 грн. визначено митним органом за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), при цьому за даною ВМД сплачено митних платежів в розмірі 49400,78 грн., у тому числі ПДВ 49400,78 грн., ввізне мито 0 грн. (ставка ввізного мита - 0%). За даною ВМД заявлено транспортні витрати у розмірі 5000 грн.

При опрацюванні первинних документів бухгалтерського обліку ТОВ «Термінал-Юг» робочою групою з проведення перевірки виявлено акт виконаних робіт від 14.06.2011 року №ОУ-0000084, згідно з яким ТОВ «МІРТЄК» надано ТОВ "Термінал Юг" транспортно-експедиційні послуги автомобільним транспортом на загальну суму 6000 грн. Витрати на транспортування товару за межами митної території України до місця ввезення на митну територію України не зазначені.

Дослідивши вказані документи, робоча група дійшла висновку, що при митному оформленні товару за ВМД від 11.06.2011 року №500050001/2011/007656 ТОВ "Термінал Юг" заявлено недостовірні дані щодо розміру транспортних витрат на доставку товару, що призвело до заниження митної вартості товару на суму 1000 грн., сплачену ТОВ "Термінал Юг" за актом виконаних робіт від 14.06.2011 року №ОУ-0000084.

Відповідач в акті перевірки посилався на те, що в порушення ст. 264, ст. 267 Митного кодексу України від 11.07.2002 року №92-ІV ТОВ «Термінал Юг» заявлено недостовірні дані про митну вартість товарів, які не підтверджені наявними первинними документами та бухгалтерським обліком.

Аналогічні випадки не підтвердження наявними первинними документами та бухгалтерським обліком ТОВ "Термінал Юг" розміру транспортних витрат на доставку товару, заявлених при митному оформленні товарів, встановлено за наступними митними деклараціями: від 17.06.2011 року №500050001/2011/007963, від 20.09.2011 року №500050001/2011/012735, від 20.09.2011 року №500050001/2011/012736, від 20.10.2011 року №209020001/2011/001981, від 15.11.2011 року №209020001/2011/002185, від 28.11.2011 року №500050001/2011/016335, від 07.12.2011 року №500050001/2011/016906, від 28.12.2011 року №209020001/2011/002552, від 05.01.2012 року №209020001/2012/000003, від 29.02.2012 року №500050000/2012/002889, від 05.03.2012 року №500050000/2012/003420, від 30.05.2012 року №500050000/2012/012736.

Також, робочою групою з проведення перевірки встановлено факт не підтвердження наявними первинними документами та бухгалтерським обліком ТОВ "Термінал Юг" достовірності заявленого розміру транспортних витрат на доставку товару після набрання чинності МК України від 13.03.2012 року №4495-VІ, чим порушено вимоги ст. 52, ст. 58 МК України від 13.03.2012 року №4495-VІ в частині надання органові доходів і зборів недостовірних даних при визначені митної вартості товарів під час декларування товарів за такими митними деклараціями: від 05.06.2012 року №500060001/2012/000310, від 14.06.2012 року №500060001/2012/001482, від 20.06.2012 року №209020001/2012/001311, від 12.07.2012 року №500060001/2012/004529, від 18.07.2012 року №500050000/2012/018057, від 01.08.2012 року №500060001/2012/006963, від 07.08.2012 року №500060001/2012/007564, від 02.10.2012 року №500060001/2012/014230, від 04.10.2012 року №500060001/2012/014500, від 10.10.2012 року №500060001/2012/015074, від 06.11.2012 року №500060001/2012/018208, від 04.01.2013 року №500060001/2013/000150, від 14.01.2013 року №500060001/2013/000891, від 14.01.2013 року №500060001/2013/000892, від 21.01.2013 року №500060001/2013/001781, від 21.01.2013 року №500060001/2013/001782, від 24.01.2013 року №500060804/2013/000933, від 28.01.2013 року №500060001/2013/002831, від 28.01.2013 року №500060001/2013/002811, від 29.01.2013 року №500060001/2013/002901, від 29.01.2013 року №500060001/2013/002899, від 31.01.2013 року №500060001/2013/003300, від 31.01.2013 року №500060001/2013/003303, від 31.01.2013 року №500060001/2013/003337, від 07.02.2013 року №500060001/2013/004129, від 30.04.2013 року №500060001/2013/017123, від 12.06.2013 року №500060001/2013/023327, від 16.07.2013 року №500060001/2013/029116, від 08.08.2013 року №500060001/2013/033706, від 12.09.2013 року №500060001/2013/039899, від 15.10.2013 року №500060001/2013/045327, від 19.10.2013 року №500060001/2013/046274, від 29.10.2013 року №500060001/2013/047780, від 20.11.2013 року №500060001/2013/051338, від 24.12.2013 року №500060001/2013/056688, від 24.12.2013 року №500060001/2013/056793, від 27.12.2013 року №500060001/2013/057499, від 21.01.2014 року №500060001/2014/001641, від 22.01.2014 року №500060001/2014/001821.

В акті перевірки зазначено, що робочою групою з проведення перевірки було встановлено також, що ВМД від 03.09.2011 року №500050001/2011/011898 ТОВ «Термінал Юг» імпортувало на митну територію України товар за кодом УКТ ЗЕД: "". Товар завозився в Україну з Росії на умовах поставки "FCA Тула" автомобільним транспортом (номер ВН1954ЕА/ВН6202ХО), вага нетто 2000 кг. Міжнародне автомобільне перевезення вантажу здійснено за автомобільною накладною CMR від 30.08.2012 року №55.

Митну вартість товару у розмірі 114363,98 грн. визначено митним органом за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), при цьому за даною ВМД сплачено митних платежів в розмірі 22872,80 грн., у тому числі ПДВ - 22872,80 грн., ввізне мито - 0 грн. (ставка ввізного мита - 0 %). За даною ВМД заявлено транспорті витрати у розмірі 6700 грн.

В свою чергу, згідно акту виконаних робіт від 05.09.2011 року №ОУ-0000119 ТОВ "МІРТЄК" надано ТОВ «Термінал-Юг» транспортно-експедиційні послуги автомобільним транспортом на загальну суму 11200 грн. Витрати на транспортування товару за межами митної території України до місця ввезення на митну територію України не зазначені.

Зважаючи на зазначене, робоча група дійшла висновку, що при митному оформленні товарів за ВМД від 03.09.2011 року №500050001/2011/11898 ТОВ «Термінал Юг» заявлено недостовірні дані щодо розміру транспортних витрат на доставку товару, що призвело до заниження митної вартості товару на суму 4500 грн., сплачену Товариством за актом виконаних робіт від 05.09.2011 року №ОУ-0000119. Крім того ТОВ «Термінал Юг» порушено п. 190.1 ст. 190 ПК України.

Аналогічні випадки не підтвердження наявними первинним документами та бухгалтерським обліком ТОВ «Термінал Юг» розміру транспортних витрат на доставку товару, заявлених при митному оформленні товарів, встановлено за наступними митними деклараціями: від 03.09.2011 року №500050001/2011/011898, від 19.12.2011 року №500050001/2011/017620, від 20.12.2011 року №500050001/2011/017699, від 20.12.2011 року №500050001/2011/017697, від 21.12.2011 року №500050001/2011/017766, від 21.12.2011 року №500050001/2011/0177678, від 22.12.2011 року №500050001/2011/017874, від 24.12.2011 року №500050001/2011/017694.

Робочою групою з проведення перевірки також встановлено факт не підтвердження наявними первинними документами та бухгалтерським обліком ТОВ "Термінал-Юг" достовірності заявленого розміру транспортних витрат на доставку товару за митними деклараціями від 24.07.2012 року №500060001/2012/005942, від 28.08.2013 року №500060001/2013/020774, від 08.08.2013 року №500060001/2013/033706, встановленні після набрання чинності нового Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VІ в частині надання органові доходів і зборів недостовірних даних при визначені вартості товарів під час декларування товарів.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції стосовно того, що висновки органу доходів і зборів про заниження ТОВ «Термінал-Юг» митної вартості товарів у зв'язку із заявленням недостовірних даних щодо розміру транспортних витрат на доставку товару є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством здійснювалось митне оформлення товарів як у період дії Митного кодексу України № 92-ІV від 01.07.2002 року, так і в період дії Митного кодексу України №4495-VІ від 13.03.2012 року.

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу України № 92-ІV від 01.07.2002 року заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ст. 267 Митного кодексу України №92-ІV від 01.07.2002 року митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується тільки ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижченаведені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню: витрати на транспортування після ввезення.

Використані декларантом відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

В свою чергу, згідно ст. 52 Митного кодексу України №4495-VІ від 13.03.2012 року заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України №4495-VІ від 13.03.2012 року).

Згідно ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України №4495-VІ від 13.03.2012 року при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до ч. 11, ст. 58 Митного кодексу України №4495-VІ від 13.03.2012 року при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема, витрати на транспортування після ввезення.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що поставка товарів здійснювалась на умовах EXW та FCA - склади постачальників (продавців) за межами України згідно Інкотермс 2010.

Відповідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС 2010 термін EXW "франко-завод" означає, що продавець виконує своє зобов'язання по постачанню, коли він передає товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві (заводі, фабриці, складі і т.п.). Зокрема, він не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, наданий покупцем, а також за митне очищення товару для ввезення, якщо не обумовлено інше, покупець несе всі витрати і ризики у зв'язку з перевезенням товару від підприємства продавця до місця призначення.

В свою чергу, термін FCA "франко-перевізник" означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов'язання по поставці товару, який пройшов митне очищення для ввезення, з моменту передачі його в розпорядження перевізника в обумовленому пункті. При відсутності вказівки покупця про такий пункт, продавець має право визначити такий пункт сам серед низки подібних пунктів, де перевізник приймає товар у своє розпорядження.

Відповідно до цих умов постачання, вартість транспортування товарів до покупця не входить до ціни товару, покупець отримує товар на складі постачальника.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що транспортування товарів від постачальників до покупця (Україна) здійснювалось за рахунок ТОВ «Термінал-Юг» (покупець).

Згідно договору від 23.01.2008 року послуги з транспортно-експедиційного обслуговування надавалися ТОВ "Термінал-Юг" ТОВ "МІРТЄК".

При здійсненні митного оформлення товарів, ТОВ «Термінал-Юг» були надані митним органам митні вантажні декларації, а також документи, які підтверджували вартість транспортування вантажу до кордону України.

У підтвердження здійснених товариством витрат на транспортування оцінюваних товарів на митну територію України позивачем були надані митному органу довідки про транспортні витрати, які надавалися ТОВ «МІРТЄК» за кожним автомобілем.

Відповідно до ст. 260 МК України (01.07.2002 року) для цілей визначення митної вартості використовується інформація, підготовлена у спосіб, сумісний з принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні і доцільними для певного методу визначення митної вартості.

В свою чергу, ст. 53 МК України (13.03.2012 року) документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

В даному випаду, первинними документами, на підставі яких визначалась митна вартість товару, є оформленні у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» документи, надані позивачем, зокрема: довідки по транспортним витратам, акти виконаних робіт та рахунки.

Слід зазначити, що відповідно до вимог Митного кодексу України (як від 01.07.2002 року, так і від 13.03.2012 року) до обов'язків митного органу входить здійснення перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

При цьому, у разі не згоди із задекларованою митною вартістю та наявністю обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів митний орган має право витребувати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, а також має право відмовити у митному оформленні товарів.

В даному випадку, митними органами було здійснено митне оформлення товарів, товари були випущені у вільний обіг. При цьому, в даному випадку відсутні докази здійснення митними органами коригування митної вартості товарів, задекларованих ТОВ «Термінал-Юг», у зв'язку з не підтвердженням витрат на транспортування товарів.

Таким чином, у митних органів не виникло сумніву щодо правильності та обґрунтованості митної вартості, що зазначена у вантажних митних деклараціях в момент митного оформлення.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що у документах, які надавались позивачем митним органам, зазначено точний розмір витрат на транспортування товару до митного кордону України.

В обґрунтування висновків щодо порушення позивачем вимог Митного кодексу України та Податкового кодексу України, податковий орган посилався на те, що згідно актів виконаних робіт, які були надані перевіряючим під час проведення перевірки, та які підтверджують надання ТОВ «МІРТЄК» експедиторських послуг ТОВ «Термінал-Юг» не можливо визначити вартість послуг по транспортуванню товарів до місця ввезення на митну територію України, тобто не можливо відокремити цю суму витрат від вартості послуг по транспортуванню товарів після місця ввезення на митну територію України, а тому включенню до митної вартості підлягає загальна вартість перевезення від місця передачі товарів від продавця-нерезидента перевізнику до місця передачі товарів перевізником покупцю в м. Одесі (ТОВ "Термінал - Юг").

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що зазначені твердження позивача є необґрунтованими, оскільки ТОВ "МІРТЄК" надавало позивачу не транспортні послуги з перевезення вантажів, а послуги з транспортно-експедиційного обслуговування вантажів, а акти виконаних робіт, які досліджувались податковим органом, містять інформацію про вартість саме експедиторських послуг, наданих ТОВ "МІРТЄК" позивачу та вартість послуг з транспортування вантажів, які були придбані ТОВ "МІРТЄК" у інших осіб з метою виконання умов договору транспортного експедирування.

При цьому, податковим органом при проведенні перевірки не було враховано тих документів, які надавались ТОВ «Термінал-Юг» митному органу при митному оформленні товарів, та на підставі яких і було визначено митну вартість товарів.

Зважаючи на все вищезазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, ТОВ «Термінал-Юг» було дотримано вимоги Митного кодексу України та Податкового кодексу України, та включено до митної вартості лише суму транспортно-експедиційних послуг фактично сплачену декларантом до ввезення товару на територію України, а тому прийняті ГУ ДФС в Одеській області податкові повідомлення-рішення від 08.09.2014 року № та від 08.09.2014 року № є необґрунтованими та неправомірними, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв