Справа № 805/771/15-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. Справа № 805/771/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод»

до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників

про скасування податкового повідомлення - рішення від 21 січня 2015 року №

Публічне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод» звернулося до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про скасування податкового повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року № .

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті камеральної перевірки № 1555/28-10-37-10/191193 від 19 грудня 2014 року про порушення ст. 185, п. 187.1 ст.187, п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит та від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за вересень 2014 року в розмірі 282714,00 гривень, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року на суму 282714,00 гривень.

На підставі акту камеральної перевірки від 19 грудня 2014 року податковим повідомленням-рішенням від 21 січня 2015 року № позивачеві визначено суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 262818,00 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 131409,00 гривень.

Сутність порушень, визначених при проведенні камеральної перевірки полягає у тому, що податкові накладні, виписані контрагентами позивача виключені зі складу податкового кредиту ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» через не відображення у складі податкових зобов'язань продавця. Таке порушення при формуванні податкового кредиту в розмірі 282714,33 гривень у вересні 2014 року призвело, на думку фіскального органу, до завищення заявленого позивачем до бюджетного відшкодування сум ПДВ у декларації за жовтень 2014 року на ту ж суму.

В подальшому позивач звернувся із запереченнями, які було відхилено відповідачем, однак сума бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2014 року, яка підлягала зменшенню була зменшена відповідачем і склала 262818,00 гривень у зв'язку із декларуванням одним із контрагентів позивача - ТОВ «ВЕЛЄС» своїх податкових зобов'язань з ПДВ за вересень 2014 року в сумі 19896,00 гривень.

Позивач зауважує, що після прийняття податкового повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року № деякі його контрагенти - ТОВ «Промбудремонт», ТОВ «Донбасенергоремонт» також задекларували податкові зобов'язання з ПДВ за вересень 2014 року.

Позивач зазначає, що податкові накладні, виписані його постачальниками та включені ним до складу податкового кредиту у вересні 2014 року виписані у відповідності до приписів статті 201 Податкового кодексу України, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 10 від 14 січня 2014 року та зареєстровані платниками в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Факт отримання ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» товарів та послуг підтверджується договорами та первинними документами до них.

Таким чином, фіскальний орган дійшов висновку про безпідставність включення позивачем сум податкового кредиту через не декларування деякими його контрагентами сум податкових зобов'язань з ПДВ за вересень 2014 року та не визнав податковими документами включені до складу податкового кредиту податкові накладні, виписані цими контрагентами.

З зазначених підстав позивач вважає висновки акту камеральної перевірки від 19 грудня 2014 року неправомірними, а винесене на його підставі податкове повідомлення - рішення від 21 січня 2015 року № просить скасувати.

Представником позивача надано заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав письмові заперечення від 16 березня 2015 року (том 1, а.с. 92-97). В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного позивачем податкового повідомлення - рішення стали висновки, що викладені в акті камеральної перевірки позивача від 19 грудня 2014 року.

Актом камеральної перевірки позивача встановлено, що у додатку № 5 до декларації з ПДВ та реєстру отриманих та виданих податкових накладних за вересень 2014 року позивачем включено до складу податкового кредиту у зазначеному періоді суми ПДВ по податкових накладних, виписаних постачальниками товарів, послуг - ТОВ «КРОН ЛТД», ТОВ ФІРМА «ПРОМБУДРЕМОНТ», ПРАТ «ДОРІС», КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», ТОВ ВТП «ДОНБАСЕНЕРГОРЕМОНТ», ТОВ ФІРМА «ПРОМБУДРЕМОНТ», які не надали звітність та не задекларували податкові зобов'язання з ПДВ.

З зазначених підстав відповідач вважає, що податкові накладні, виписані контрагентами позивача, у разі не відображення в податкових зобов'язаннях продавця товарів, послуг втрачають статус податкового документу, посилаючись при цьому на п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в акті камеральної перевірки висновків, що стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Крім того, відповідачем надано клопотання про розгляд справи без участі його представника (том 1, а.с.99).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з кодом 00191193 з 26 червня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 231453 та довідкою управління статистики у м. Єнакієвому з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (том 1, а.с.80-81).

Позивач перебуває на податковому обліку у Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральному офісі з обслуговування великих платників, що не є спірною обставиною у справі.

Позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника ПДВ № 100332685 (том 1, а.с.79) та про що зазначено у акті камеральної перевірки позивача від 19 грудня 2014 року № 1555/28-10-37-10/191193.

Фахівцями Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників проведено камеральну перевірку публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за жовтень 2014 року, про що складено акт від 19 грудня 2014 року № 1555/28-10-37-10/191193 (том 1, а. с. 9-15).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, 200.3 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит та від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за вересень 2014 року в розмірі 282714,00 гривень, а також пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення бюджетного відшкодування за жовтень 2014 року на суму 282714,00 гривень, яка підлягає зменшенню (том 1, а.с.15).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України)

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України, порушення якого вказано у акті перевірки, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Разом, з тим, в акті перевірки не зазначено, що спірні податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто, цей факт не є спірною обставиною, а лише вказано, що податковий кредит позивача не підтверджено податковими накладними виключно через не декларування контрагентами-постачальниками - ТОВ «КРОН ЛТД», ТОВ ФІРМА «ПРОМБУДРЕМОНТ», ПРАТ «ДОРІС», КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», ТОВ ВТП «ДОНБАСЕНЕРГОРЕМОНТ», ТОВ ФІРМА «ПРОМБУДРЕМОНТ» та ТОВ «ВЕЛЄС» своїх податкових зобов'язань з ПДВ за вересень 2014 року в сумі 282714,00 гривень, з яких 19896,00 гривень ТОВ «ВЕЛЄС» пізніше задекларувало та які не увійшли до спірного податкового повідомлення-рішення.

Слід зазначити, що всі зазначені контрагенти позивача значаться на обліку у податкових інспекціях, розташованих у містах Єнакієво, Горлівці, Донецьку, які знаходяться у зоні проведення АТО, на території, тимчасово не підконтрольній Україні. Отже, можливо факт перереєстрації фіскальних органів та підприємств на територію, підконтрольну Україні вплинув на порушення податкового законодавства з боку вказаних підприємств, і в подальшому дане порушення буде усунуте. При цьому, спірним питанням даної справи є не факт декларування чи не декларування контрагентами позивача своїх податкових зобов'язань з ПДВ, а наявність у позивача права на формування складу податкового кредиту з ПДВ у випадку недекларування податкових зобов'язань з боку його постачальників.

В акті перевірки зазначено, що при опрацюванні даних АІС «Податковий блок» при співставленні податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів встановлено розбіжності по взаємовідносинам з ТОВ «КРОН ЛТД», ТОВ ФІРМА «ПРОМБУДРЕМОНТ», ПРАТ «ДОРІС», КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», ТОВ ВТП «ДОНБАСЕНЕРГОРЕМОНТ», ТОВ ФІРМА «ПРОМБУДРЕМОНТ» та ТОВ «ВЕЛЄС» на загальну суму 282714,00 гривень.

Отже, відповідач фактично не визнав податкові накладні, виписані зазначеними вище постачальниками товарів, послуг.

Суд зауважує, що посилань на проведення зустрічних звірок стосовно контрагентів позивача акт перевірки не містить.

Таким чином, правомірність формування податкового кредиту позивача фіскальним органом встановлена, зокрема, шляхом співставлення податкових зобов'язань його контрагента шляхом опрацювання даних АІС «Податковий блок».

Сторонами також не спростовується факт отримання позивачем податкових накладних від ТОВ «КРОН ЛТД», ТОВ ФІРМА «ПРОМБУДРЕМОНТ», ПРАТ «ДОРІС», КП «КОПАНІЯ ВОДА ДОНБАСУ», ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», ТОВ ВТП «ДОНБАСЕНЕРГОРЕМОНТ», ТОВ ФІРМА «ПРОМБУДРЕМОНТ» та ТОВ «ВЕЛЄС» на загальну суму 282714,00 гривень, та які було включено до складу податкового кредиту у вересні 2014 року (том 1, а.с. 53-74). В акті перевірки не зазначено, що зазначеними постачальниками порушено порядок заповнення податкових накладних чи вони не зареєстровані в ЄРПН.

Відповідач фактично виключив зі складу податкового кредиту позивача за вересень 2014 року суми ПДВ з причин не декларування та несплати контрагентами їхніх податкових зобов'язань, про що прямо зазначив у акті (том 1, а.с.14).

Ні підставі акту камеральної перевірки від 19 грудня 2014 року № 1555/28-10-37-10/191193 фіскальним органом винесене спірне податкове повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року № , яким позивачеві визначено суму завищення бюджетного відшкодування у розмірі 262818,00 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 131409,00 гривень (том 1, а.с. 22). В пункті 3.5.1 акту камеральної перевірки наведено перелік спірних податкових накладних по восьми постачальникам, які не визнані фіскальним органом як податкові документи (том 1, а.с.11-12 зв.бік).

Сума від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за вересень 2014 року у розмірі 19245644,00 гривень та жовтень 2014 року у розмірі 50790584,00 гривень відображено відповідно у рядку 19 декларацій з ПДВ по зазначених періодах (том 1, а.с. 26 та 39), про що також зазначено в пункті 3.5 акту перевірки (том 1, а.с.11).

Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «КРОН ЛТД» (зберігач) 23 січня 2014 року було укладено договір АТ № 28/14/14000027 про надання послуг щодо зберігання автотранспорт замовника та розташованого на ньому вантажу в зоні прибуття автотранспортних засобів замовника, які надходять чи відправляються з митного поста «Горлівка» під час імпортно-експортних операцій (том 1, а.с. 103-105). Розцінки до договору визначені у додатку № 1 (том 1, а.с. 106).

На виконання вказаного договору 01 серпня 2014 року зберігачем було виписано податкову накладну № 1 на суму 14256,00 гривень, ПДВ - 2375,00 гривень (том 1, а.с. 53). Також виписано рахунок-фактуру та акт виконаних робіт (том 1, а.с.193).

Вказану податкову накладну було включено позивачем до складу податкового кредиту у вересні 2014 року та відображено у відповідній декларації з ПДВ, що не оспорюється сторонами та про що вказано у акті перевірки.

Крім того, між позивачем (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ПРОМБУДРЕМОНТ» (підрядник) 18 квітня 2013 року було укладено договір № 13-001280 на здійснення робіт, перелік яких наведено в специфікаціях до договору (том 1, а.с. 107-129). На виконання спірного договору 28 серпня 2014 року підрядником було виписано податкову накладну № 1 на суму 9084,00 гривень, ПДВ - 1514,08 гривень (том 1, а.с. 73). 29 вересня 2014 року підрядником було виписано податкову накладну № 1 на суму 29194,00 гривень, ПДВ - 4865,82 гривень (том 1, а.с. 74).

Вказані податкові накладні позивачем було включено до складу податкового кредиту у вересні 2014 року та відображено у відповідній декларації з ПДВ, що не оспорюється сторонами.

ТОВ фірма «ПРОМБУДРЕМОНТ» також виписано рахунки фактури від 29 вересня 2014 року на суму 29194,00 гривень (том 1, а.с. 194) та на суму 9084,00 гривень (том 1, а.с.200) та складено акт приймання виконаних робіт за вересень 2014 року (том 1, а.с. 196-199) за серпень 2014 року (том 1, а.с. 202-203).

Також, між публічним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (замовник) та приватним акціонерним товариством «ДОРІС» (виконавець) 01 січня 2014 року було укладено договір № 91/14-000051 на надання телекомунікаційних послуг (том 1, а.с. 130-132). На виконання вказаного договору 31 серпня 2014 року виконавцем було виписано податкові накладні № 2178 на суму 50,00 гривень, ПДВ - 8,33 гривень та № 2177 на суму 1520,00 гривень, ПДВ - 253,33 гривень (том 1, а.с. 55). Також виконавцем виписано рахунки-фактури та акти здачі-приймання послуг за серпень 2014 року на зазначені суми (том 1, а.с.204-207).

Вказані податкові накладні було включено позивачем до складу податкового кредиту у вересні 2014 року та відображено у відповідній декларації з ПДВ, що не оспорюється сторонами.

Крім того, в матеріалах справи наявний договір, укладений між позивачем (замовником) з КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» (виконавець) від 12 грудня 2013 року № 119/13-003752 на надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення (том 1, а.с. 133-149). Виконавцем було виписано податкові накладні від 22 вересня 2014 року № 6828/22 на суму 350000,00 гривень, ПДВ - 58333,33 гривень, від 25 вересня 2014 року № 6854/22 на суму 218841,02 гривень, ПДВ - 19806,84 гривень, від 25 вересня 2014 року № 6855/22 на суму 5705,89 гривень, ПДВ - 950,98 гривень, а усього ПДВ - 79091,15 гривень (том 1, а.с.56-58).

На виконання договору КП «КОМПАНІЯ «ВОДА ДОНБАСУ» виписано рахунок за вересень на суму 818841,02 гривень, ПДВ - 136473,50 гривень та акт зняття показників обліку води (том 1, а.с. 208-210).

Між позивачем та публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» 05 грудня 2013 року було укладено договір № 05001/2014/РКБ на розподіл природного газу (том 1, а.с. 142-148).

Газорозподільне підприємство 05 вересня 2014 року виписало на адресу позивача податкову накладну № 1/09 на загальну суму 893385,34 гривень, ПДВ - 148897,56 гривень (том 1, а.с. 59), яка була віднесена позивачем до складу податкового кредиту також у вересні 2014 року. Газорозподільним підприємством виписано рахунок №1372 від 30 вересня 2014 року на суму 1055915,29 гривень та акт здачі-прийняття робіт № 1417 від 30 вересня 2014 року (том 1, а.с. 211).

Крім того, між позивачем (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-ТЕХНІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДОНБАСЕНЕРГОРЕМОНТ» (підрядник) 15 листопада 2013 року укладено договір підряду № 13-003385 на виконання робіт, визначених у специфікаціях до договору (а.с. 149-171). 20 грудня 2013 року між зазначеними сторонами також укладено договір підряду № 13-003660 (том 1, а.с.172-192). 02 вересня 2014 року підрядником було виписано 13 податкових накладних № 2,3,4,5,6,7,9,11,16,22,23,24,54 на загальну суму ПДВ 25811,98 гривень, які були віднесені позивачем до складу податкового кредиту також у вересні 2014 року. Перелік вказаних податкових накладних наведено в таблиці акту перевірки (а.с.12-12 зв. бік) та надано позивачем до матеріалів справи (а.с.60-72).

Також надано акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за липень-серпень 2014 року, платіжні вимоги за 02 вересня 2014 року (том 1 а.с.213- 253, том 2 а.с. 22).

Оплата по зазначених вище операціях з контрагентами доведена відповідними платіжними дорученнями (том 2 а.с. 29-51).

Проте, всі описані вище судом податкові накладні не визнані податковими документами з посиланням на пункт 198.6 статті 198 ПК України саме через не декларування контрагентами позивача їх податкових зобов'язань (том 1, а.с.12 зв. бік-13).

Як зазначає в акті камеральної перевірки відповідач, згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. При цьому, з контексту пункту 198.6 статті 198 ПК України фіскальним органом виключено умову - «не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України визначає податкову накладну, як єдиний документ, який підтверджує суми податкового кредиту і на підставі якого платник податків має право формувати податковий кредит. При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобов'язань.

Податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит у вересні, жовтні 2014 року, виписані контрагентами, які на момент спірних правовідносин були зареєстровані платниками ПДВ, що не спростовано в акті камеральної перевірки відповідачем та зареєстровані в ЄРПН.

Стаття 8 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. Аналогічні положення містяться й в Конституції України.

Крім того, первинними документами, наданими позивачем підтверджено правомірність виписаних спірних податкових накладних, а отже, позбавлення позивача права на формування податкового кредиту у вересні, жовтні 2014 року є протиправним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року № .

З огляду вище викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 8 - 11, 40, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про скасування податкового повідомлення-рішення від 21 січня 2015 року № - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 21 січня 2015 року № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» судові витрати з судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті 21 квітня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голубова Л.Б.