Справа № 2а-8555/10/0670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Київ К/9991/64103/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Баранівської міжрайонної державної податкової інспекції на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24.03.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2011 у справі № 2а-8555/10/0670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівський молокозавод"

до Баранівської міжрайонної державної податкової інспекції

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2010 року Товариство звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції від 13.08.2010 № /2, яким позивачеві донараховано суму основного податкового зобов'язання з податку на додану вартість (ділі - ПДВ) у розмірі 465 924,00 грн. та фінансових санкцій - 1 138 292,00 грн. за порушення вимог Закону України "Про податок на додану вартість". Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю з боку позивача порушень вимог названого Закону.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправним та скасовано.

Не погодившись із судовими рішеннями, Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Так, в обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що Товариство не має відповідного атестату та не здійснює будь - якого технологічного процесу щодо переробки молока, а отже і не має права використовувати пільги та отримувати дотації для сільськогосподарських виробників передбачених Законом України "Про податок на додану вартість".

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією проведена планова виїзна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2009, за підсумками якої складено акт від 13.05.2010 №63/231/31318317.

У ході вказаної перевірки працівниками Державної податкової інспекції було встановлено порушення позивачем п. 4.1 ст. 4, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7, п. 11.21 ст. 11 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість", що полягало у безпідставному отриманні пільги з ПДВ, оскільки Товариство не здійснювало переробки сільськогосподарської продукції (молока), а лише здійснювало реалізацію охолодженого молока, що на думку, контролюючого органу не є молочною продукцією, яка пройшла процес переробки, а отже позивач не має права отримувати дотацію передбачену для сільськогогосподарських товаровиробників.

На підставі акта перевірки, зазначених висновків та результатів адміністративного оскарження Державна податкова інспекція прийняла оспорюване податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 11.21 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватися до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у повному обсязі спрямовується виключно для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі. Сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що видами діяльності Товариства є виробництво молочних продуктів, перероблення молока та виробництво сиру, а також оптова торгівля молочними продуктами, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АБ №165271, (а.с.42).

Відповідно до абз. 8 ст. 1 Закону України "Про молоко та молочні продукти" молочна сировина - молоко, призначене для переробки, яке піддавалося попередній фізичній обробці (фільтрації, охолодженню), а також вершки та знежирене молоко, одержані шляхом сепарування, які відповідають встановленим вимогам нормативних документів, а відповідно до абз. 12 зазначеної статті переробне підприємство - підприємство, яке закуповує молоко та молочну сировину, має виробничі потужності та умови для виробництва молочних продуктів гарантованої якості та безпеки відповідно до нормативних документів.

Згідно пункту 1 Порядку обліку та використання коштів, спрямованих на виплату дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2009 № 291, цей Порядок встановлює механізм обліку та використання коштів, спрямованих на виплату дотацій переробними підприємствами сільськогосподарським товаровиробникам незалежно від форми власності і господарювання, включаючи особисті селянські господарства (далі - сільськогосподарські товаровиробники), за поставлені ними починаючи з 17.03.2009 переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі. Нарахування і виплата дотацій проводиться переробними підприємствами усіх форм власності, що мають власні та орендовані переробні потужності.

Судами встановлено, що позивач закуповував у сільськогосподарських товаровиробників молоко сире та після застосування до нього технологічного процесу на власних виробничих потужностях (доведення молока до відповідності вимог ДСТУ-3662-97) постачалось контрагенту ТОВ "Андрушівський маслосирзавод", згідно укладеного договору про закупівлю молока і молочних продуктів.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що Товариство відноситься до переробних підприємств та має власні виробничі потужності, що також не заперечувалось контролюючим органом.

Таким чином, враховуючи, що Товариство має переробні потужності, та враховуючи наявний договір поставки молока, яке пройшло первинну обробку (охолодження, очищення, фільтрація) та фактичне здійснення такої діяльність, що також не заперечувалось і контролюючим органом, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що Товариство має право користуватись пільгою визначеною п. 11.21 ст. 11 Законом України "Про податок на додану вартість".

Посилання контролюючого органу в касаційній скарзі на відсутність у Товариства атестата виробництва молока та молочної сировини, як підстави для позбавлення позивача права застосовувати пільгу передбачену Законом України "Про податок на додану вартість" є також безпідставним.

Так, дійсно відповідно до ст. 11 Закону України "Про молоко та молочні продукти", суб'єкти господарювання (крім особистих селянських господарств, фізичних осіб), які здійснюють виробництво молока, молочної сировини і молочних продуктів, підлягають атестації на відповідність обов'язковим вимогам нормативно-правових актів. Виробництво та переробка молока, молочної сировини і молочних продуктів без атестата виробництва забороняються, а ч. 2 ст. 23 вказаного Закону визначено, що вказані суб'єкти господарювання, можуть провадити відповідну діяльність без одержання атестата і занесення до відповідного реєстру, але не більше ніж протягом одного року після набрання чинності цим Законом, тобто до 29.07.2005.

Проте, відсутність атестата виробництва молока та молочної сировини у позивача не може бути підставою для позбавлення позивача права застосовувати пільгу з податку на додану вартість, передбачену для сільгоспвиробників, оскільки, по-перше, Закон України "Про податок на додану вартість" не ставить у залежність право на дотації (пільги), передбачені ст. 11 вказаного Закону, від наявності у платника податків атестата виробництва молока та молочної сировини, а по-друге, юридична відповідальність має здійснюватися на принципі законності, який полягає у тому, що така відповідальність настає за діяння, передбачені законом, та застосовується у спосіб, визначений законом.

Відповідальність за порушення Закону України "Про молоко та молочні продукти" щодо виробництва, переробки та реалізації молока, молочної сировини та молочних продуктів передбачена ст. 21 зазначеного Закону, зокрема, у разі порушення вимог показників щодо безпечності та якості продукції на суб'єктів господарювання накладаються штрафи відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи, що позивач є переробним підприємством та фактично здійснює зазначену діяльність, що підтверджується матеріалами справи, суди попередніх інстанцій цілком правомірно дійшли висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим останні було задоволено та скасовано оскаржуване податкове - повідомлення рішення.

Відповідно до наведеного порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Баранівської міжрайонної державної податкової інспекції відхилити

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24.03.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2011 у справі № 2а-8555/10/0670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко