Справа № 431/61/15-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пелих О.О.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року справа №431/61/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Яковенко М.М.

судді: Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації та Реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції Головного Управління юстиції на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 25 лютого 2015 року по адміністративній справі № 431/61/15-а за позовом ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції Головного Управління юстиції, Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції Головного Управління юстиції (відповідач 1), Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації (відповідач 2, РБТІ) з урахуванням уточнених вимог до початку розгляду справи по суті (а.с.107-113), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Новопсковського РУЮ від 13.10.2014 року № 16415386 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

зобов'язати Реєстраційну службу зареєструвати за ним житловий будинок АДРЕСА_1;

зобов'язати Новопсковське РБТІ поновити: технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 - власник будинку ОСОБА_3; нотаріально посвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 22.11.1990 р. ОСОБА_4; генеральний план садиби по АДРЕСА_1 та запис від 22.12.1995 р. в Будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 25 лютого 2015 року по адміністративній справі № 431/61/15-а адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції Головного Управління юстиції від 13.10.2014 року № 16415386 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зобов'язано Реєстраційну службу Новопсковського районного управління юстиції Головного Управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Зобов'язано Новопсковське районне бюро технічної інвентаризації поновити: технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 - власник будинку ОСОБА_3; нотаріально посвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 22.11.1990 р. ОСОБА_4; генеральний план садиби по АДРЕСА_1 та запис від 22.12.1995 р. в Будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 (а.с.120,121).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Новопсковське районне бюро технічної інвентаризації та Реєстраційна служба Новопсковського районного управління юстиції Головного Управління юстиції звернулися з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, яка прийнята з порушенням норм матеріального права, просили постанову суду першої інстанції скасувати та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю. Апелянти наголошують на законності відмови у проведенні державної реєстрації об'єкту нерухомого майна, здійсненої у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2014 року №868. Позивач порушив порядок подачі документів для реєстрації, спірний об'єкт нерухомого майна вже зареєстрований за іншою особою, будь яких прав для проведення реєстрації для позивача немає.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України.

Сторони та їх представники в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Від усіх сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Колегія суддів вважає, що неявка сторін, не є перешкодою для розгляду справи та ухвалення судового рішення за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі рішення № 137 Білолуцької селищної ради житловий будинок АДРЕСА_1 введений в експлуатацію 09.09.2003 року та зареєстрований за ОСОБА_5 згідно ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 31.07.2003 року.

10 жовтня 2014 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до відповідача 1 із заявою (реєстраційний номер 8480140) про державну реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 13.10.2014 року № 16415386 ОСОБА_3, з посиланням на Закон України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» та Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з огляду те, що заявлене право вже зареєстроване за іншою особою (а.с. 22)., та крім того, як відповідач 1 зазначив у своєму запереченні та у доводах апеляційної скарги, позивачем для державної реєстрації були надані лише копії необхідних документів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та наявність порушеного права позивача з боку відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що для здійснення державної реєстрації представником ОСОБА_3 було надано нотаріально посвідчений Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 22.11.1990 року за яким останній був забудовником і йому в безстрокове користування для будівництва житлового будинку надано земельну ділянку площею 700 кв.м. та технічний паспорт виданий 26.10.1992 року. Суд першої інстанції вважав за достатнім та належними документами для здійснення та проведення відповідачем 1 державної реєстрації прав на заявлене нерухоме майно.

Основними законодавчими актами, що визначають правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» №1952-ІУ від 01.07.2004 року (далі- Закон) та Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (далі-Порядок), який прийнятий на виконання та з урахуванням Закону.

Так, відповідно до статі 16 Закону №1952 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивачем до відповідача 1 подано копії документів.

При отриманні заяви та документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, проводиться реєстрація заяви у базі даних про реєстрацію заяв та запитів із зазначенням дати і часу реєстрації. Заява позивача про державну реєстрацію прав зареєстрована у базі за НОМЕР_1.

Відповідно до частини 3 статті 17 Закону №1952 документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Тобто, при подачі заяви про реєстрацію, подаються також відповідні належної форми правовстановлюючи документи, що посвідчують те чи інше право, в даному випадку існувала необхідність подачі документів, що посвідчували право власності на об'єкт нерухомості.

Пунктом 15 Порядку встановлено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно визначена пунктами 35-62 Порядку №868.

Перелік підстав для державної реєстрації прав визначено в статті 19 Закону №1952. Так, державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти нерухомості документами, що посвідчують речові права на земельні ділянки під такими об'єктами, можуть також вважатися рішення відповідної сільської ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Колегія суддів звертає увагу, що спірне домоволодіння, що заявлене до реєстрації прав знаходиться не на території сільської ради, належних доказів закінчення будівництвом житлового будинку до 05 серпня 1992 року не надано.

Крім того п.37 Порядку встановлено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, може також вважатися рішення сільської ради щодо передачі (надання) земельної ділянки у власність або користування);

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна);

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси;

- виписку з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради, сільським головою (у разі, коли виконавчий орган не створений) або відповідною архівною установою;

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна (у разі, коли у виписці з погосподарської книги відсутні відомості про технічні характеристики об'єкта нерухомого майна).

Під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомою майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор у разі відсутності відомостей у Державному реєстрі прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно використовує реєстраційні дані, які містяться на паперовому носії інформації (реєстрові книги та реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), - у разі їх наявності в органі державної реєстрації прав.

Державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про: державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ст.24 Закону №1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

2. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зазначене правило закріплено також в п.20, 28 Порядку.

При чому відповідно до п. 28 Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Колегією суддів встановлено, що позивачем для державної реєстрації були надані лише копії документів. У процесі реєстрації відповідачем 1 здійсненні пошуки:

а) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

б) Реєстру прав власності на нерухоме майно,

в) Державного реєстру іпотек,

г) Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Так в Реєстрі прав власності на нерухоме майно по адресі нерухомого майна знайдені відомості, що будинок за вищевказаною адресою зареєстрований на праві приватної власності (реєстраційний номер майна-НОМЕР_3 за ОСОБА_8 згідно договору купівлі-продажу ВМС№992710 від 29.04.2009 приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу (Копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна НОМЕР_2 від 10.10.2014 року додається).

Таким чином в державного реєстратора були підстави для відмови в проведенні державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». А саме подані документи не відповідають вимогам законодавства, та даний будинок не можна реєструвати в порядку як новостворений, оскільки в Реєстрі прав власності наявний запис про право власності зареєстроване за іншою особою.

Колегія суддів зазначає, що жодних порушень з огляду на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2014 року №868, вимог ст.41 Конституції України та Європейської Конвенції з прав людини відповідачами допущено не було.

В даному випадку захисту права власності підлягає порушення такого права, а як вбачається з наявних матеріалів та копій документів поданих відповідачу 1 для проведення державної реєстрації, такого права власності належними документами, у розумінні та визначенні положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», та які надавали б можливість здійснити відповідну реєстрацію не представлено та надано не було. Ні технічний паспорт на житловий будинок, який за своєю суттю, є технічним документом, який утримує в собі графічну фіксацію певного об'єкта нерухомого майна, ні Рішення Белолуцького виконкому від 22.11.1990 року, від 22.11.1990 р. №98 про відвід земельної ділянки під будівництво житлового будинку, ні Договір про надання у безстрокове користування земельною ділянкою від 22.11.1990 р. не є правовстановлюючими документами, що посвідчують право власності позивача.

Крім того, здійснюючи аналіз та перевірку правомірності прийняття спірного рішення відповідача 1 від 13.10.21014 року за №16415386 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, колегія суддів зазначає, що на час його прийняття стороною відповідача, останній діяв відповідно до підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено законодавством. З огляду на встановлені фактичні обставини справи, з наданих стороною позивача копій документів для здійснення держреєстрації, спірне Рішення від 13.10.2014 року є законним, а тому для його скасування правових підстав не має, як не було підстав у суду першої інстанції зобов'язувати відповідача 1 здійснити державну реєстрацію за зазначеними документами.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до переконання, що відповідачем 1 при прийнятті ним оскаржуваного Рішення від 13.10.2014 року не були враховані судові рішення, а саме:

Ухвала Новопсковського райсуду Луганської області від 07.09.2006 року, якою скасовано ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 31.07.2003 року за ново виявленими обставинами (а.с.13).

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.11.2007 року, за яким Рішення виконкому Білолуцької селищної ради Новопсковського району №137 від 09.09.2003 року «Про введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 скасовано (а.с.25-26).

Ухвала Новопсковського райсуду від 12.05.2009 року, якою накладена заборона Новопсковському РБТІ реєструвати перехід права власності.

Постанова Новопсковського райсуду від 17.07.2009 року, якою дії реєстратора Новопсковського РБТІ здійснені щодо прийняття рішення про держреєстрацію спірного домоволодіння визнанні протиправними.

Прийнятті до уваги та наведені судом першої інстанції судові рішення, як підстави для визнання рішення Реєстраційної служби Новопсковського РУЮ від 13.10.2014 року №16415386 протиправним та його скасування є безпідставним. Таких судових рішень до держреєстратора не спрямовувалось та не надавалось, а тому у нього не було можливості здійснити належну оцінку відносин, зазначене також не давало змоги відповідачу встановити наявність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Колегія суддів зазначає, що зазначені судові рішення, ні є тими судовими рішеннями, за яким визнано право власності за ОСОБА_3.

З огляду на що, відповідачем 1 правомірно відмовлено у проведенні державної реєстрації спірного об'єкта нерухомого майна за позивачем.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ані позивачем, ні судом першої інстанції взагалі не наведена та не визначена будь-яка протиправність (рішень, дій, бездіяльність) з боку другого відповідача Новопсковського РБТІ, в чому вона полягає, в чому полягає об'єкт порушеного права позивача з боку цього відповідача 2, та як наслідок, необхідність здійснити судовий захист порушеного на думку позивача його права шляхом зобов'язання вчинити певні дії.

Окрім наведених обставин, колегія суддів зазначає, також наступне.

Правила предметної підсудності визначені статтею 18 КАС України. Так п.1 ч.2 ст.18 КАС України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи:

1) однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки.

З огляду на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, в даному випадку спір є публічно-правовим, виник за участю суб'єкта владних повноважень, як державного органу, який складає систему держреєстрації прав - Реєстраційної служби Новопсковського РМУЮ Головного управління юстиції, який у спірних правовідносинах реалізовував надані йому чинним законодавством України владні управлінські функції. За своєю процесуально-правовою визначеністю, з огляду на положення частини 2 ст.18 КАС України є тим суб'єктом владних повноважень, підсудність щодо яких відноситься до компетенції окружних судів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції припустився порушень правил предметної підсудності, безпідставно відкрив провадження, розглянув та ухвалив постанову по суті спору.

Наведені допущенні судом першої інстанції порушення норм процесуального права щодо предметної підсудності, тобто відсутності компетенції розгляду справи, є беззаперечною підставою для скасування ухваленої постанови.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг. Постанова суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог, які були заявлені з урахуванням їх уточнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації та Реєстраціної служби Новопсковського районного управління юстиції Головного Управління юстиції - задовольнити.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 25 лютого 2015 року по адміністративній справі № 431/61/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції Головного Управління юстиції, Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації про визнання протиправним та скасування рішення Реєстраційної служби Новопсковського РУЮ від 13.10.2014 року № 16415386 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язання Реєстраційну службу зареєструвати за ним житловий будинок АДРЕСА_1; зобов'язання Новопсковське РБТІ поновити: технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 - власник будинку ОСОБА_3; нотаріально посвідчений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 22.11.1990 р. ОСОБА_4; генеральний план садиби по АДРЕСА_1 та запис від 22.12.1995 р. в Будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: М.М. Яковенко

Судді Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар