Справа № 818/934/15
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 р. Справа №818/934/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/934/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумипродресурс"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумипродресурс" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Сумипродресурс") звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області № від 16 січня 2015 року щодо збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5940,00 грн., в т.ч. за основним платежем 4752,00 грн., за штрафними санкціями 1188,00 грн.

Позовні вимоги ТОВ "Сумипродресурс" обґрунтовує наступним. За результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ "Дартарі" за липень 2014 року, згідно акту №4288/2203/34012600/431 від 24.10.2014, ДПІ у м. Сумах дійшла висновку про порушення позивачем п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет за липень 2014 року в сумі 4752,00 грн. На підставі висновків акту перевірки, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 10 листопада 2014 року про збільшено грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 7128,00 грн., в т.ч. за основним платежем 4752,00 грн., за штрафними санкціями 2376,00 грн.

На погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням ТОВ «Сумипродресурс» звернулось зі скаргою до Головного управління ДФС у Сумській області №115 від 18.11.2014 року. Рішенням про результати розгляду первинної скарги №65/10/18-28-10-03-04-296/371ск від 06.01.2015р. податкове повідомлення-рішення № від 10.11.2014 року за платежем податок на додану вартість на загальну суму 7128,00 грн., в т.ч. за основним платежем 4752,00 грн., за штрафними санкціями 2376,00 грн., скасовано в частині визначення грошового зобов'язання по податку на додану вартість за штрафною санкцією у загальній сумі 1188,00 грн.

У зв'язку з цим ДПІ у м. Сумах було видано податкове повідомлення-рішення на зменшену суму № від 16 січня 2015 року щодо збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5940,00 грн., в т.ч. за основним платежем 4752,00 грн., за штрафними санкціями 1188,00 грн.

Позивач не погоджується з вказаним податковим повідомленням-рішенням та зазначає, що виходячи з помилкових та недостатньо досліджених даних, ДПІ у м. Сумах робить безпідставний висновок про відсутність реального здійснення операцій між ТОВ «Дартарі» та ТОВ «Сумипродресурс». Результати перевірки контрагента ТОВ «Дартарі», які скасовано в судовому порядку, не можуть бути підставою для донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість покупцю ТОВ «Сумипродресурс». Таким чином, ДПІ у м. Сумах безпідставно обмежено право позивача на податковий кредит.

В судове засідання з'явився представник відповідача Пишний Р.Ю.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на положення вказаної норми, розгляд справи здійснюється в письмовому провадженні.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов ТОВ "Сумипродресурс" задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу №1941 від 13.10.2014 ДПІ у м. Сумах було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Сумипродресурс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Дартарі» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014, результати якої викладено в акті №4288/2203/34012600/431 від 24.10.2014.

На підставі наведеного вище акту перевірки податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Сумах № від 10 листопада 2014 року ТОВ «Сумипродресурс» було збільшено грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 7128,00 грн., в т.ч. за основним платежем 4752,00 грн., за штрафними санкціями 2376,00 грн.

На погодившись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням ТОВ «Сумипродресурс» звернулось зі скаргою до Головного управління ДФС у Сумській області №115 від 18.11.2014р.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги №65/10/18-28-10-03-04-296/371ск від 06.01.2015 податкове повідомлення-рішення № від 10 листопада 2014 року за платежем податок на додану вартість на загальну суму 7128,00 грн., в т.ч. за основним платежем 4752,00 грн., за штрафними санкціями 2376,00 грн., скасовано в частині визначення грошового зобов'язання по податку на додану вартість за штрафною санкцією у загальній сумі 1188,00 грн.

На підставі викладеного ДПІ у м. Сумах було видано податкове повідомлення-рішення № від 16 січня 2015 року щодо збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5940,00 грн., в т.ч. за основним платежем 4752,00 грн., за штрафними санкціями 1188,00 грн.

Правовою підставою для визначення податкових зобов'язань та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, ДПІ у м. Сумах визначила нереальність господарських операцій між ТОВ «Сумипродресурс» і ТОВ «Дартарі», вчинення цих операцій без мети настання правових наслідків, які обумовлені ними, з метою надання податкової вигоди позивачу, про що свідчить акт перевірки контрагента позивача № 493/26-56-22-01-05/39123776 від 17.09.2014 р.

Проте, надаючи оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами відповідача, з огляду на нижченаведене.

Порядок оподаткування податком на додану вартість та підстави формування податкового кредиту визначається Податковим кодексом України.

Так, податковим кредитом, згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням чи виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку або придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями та іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання. Зокрема, платник податку не може нести відповідальність за неподання контрагентом обов'язкових звітів про свою господарську діяльність, а також за інші порушення законодавства.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, позивачем 02.06.2014 року з ТОВ «Дартарі» укладено договір поставки №26 (а.с.27-29), за яким постачальник ТОВ «Дартарі» зобов'язується поставляти покупцю ТОВ «Сумипродресурс» товар в асортименті та кількості визначеному у видаткових накладних (п. 1.1. договору поставки). Відповідно до п. 2.3 договору, доставка товару здійснюється за рахунок постачальника.

Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною №ВМДТ0000400 від 10 липня 2014 року на загальну суму 9124,74 грн., в т.ч. ПДВ 1520,79 грн. та видатковою накладною №ВМДТ0000401 від 10 липня 2014 року на загальну суму 19385,28 грн., в т. ч. ПДВ 3230,88 грн. (а.с.34,36).

На суму ПДВ, у складі відвантаженого товару було видано податкові накладні №5397 від 10.07.2014р. на загальну суму 9124,74 грн., в т.ч. ПДВ 1520,79 грн. та №5398 від 10.07.2014р. на загальну суму 19385,28 грн., в т. ч. ПДВ 3230,88 грн. (а.с.35,37).

Станом на день здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ «Дартарі» було платником ПДВ та вправі було виписувати податкові накладні, що підтверджується відповіддю на запит щодо інформації з Реєстру платників ПДВ №2 від 09.01.2015р., (свідоцтво анульовано 17.07.2014р. після здійснення господарської операції).

ТОВ «Дартарі» зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з ЄДР від 20.10.2014р. (а.с.41-43). Тобто на момент здійснення з позивачем господарських операцій ТОВ «Дартарі» було юридичною особою.

Факт транспортування товару за рахунок постачальника підтверджується товарно- транспортною накладною №ТВМДТ0000222 від 10 липня 2014 року перевізник ФОП ОСОБА_2, замовник ТОВ «Дартарі» (а.с.38).

Оплати придбаного товару здійснено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №755 від 01.08.2014р. па загальну суму 28510,02 грн. (а.с.39).

З товаром постачальником було надано Декларації (свідоцтва) виробника про якість продукції (а.с.60-71,73-77).

Товар отриманий позивачем від ТОВ «Дартарі» був використаний позивачем у власній господарській діяльності, а саме: реалізований в повному обсязі, підтвердженням чого є бухгалтерська довідка (а.с.44-58).

Враховуючи наявні в матеріалах справи первинні документи бухгалтерського обліку, на переконання суду, підтверджено, що господарські операції з надання послуг по поставці визначеного договором товару між ТОВ «Сумипродресурс» і ТОВ «Дартарі» фактично здійснені, направлені на настання правових наслідків, які обумовлені ними та підтверджені належним чином складеними первинними документами. Тобто, позивач має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку при визначенні об'єкту оподаткування податком на додану вартість, зокрема формування податкового кредиту.

Акт перевірки контрагента позивача, на переконання суду, не є належним доказом нереальності господарських операцій між ТОВ «Сумипродресурс» і ТОВ «Дартарі». Інших доказів в підтвердження обґрунтованості своїх доводів відповідачем не надано.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах не відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим адміністративний позов ТОВ "Сумипродресурс" підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумипродресурс" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області № від 16 січня 2015 року щодо збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5940,00 грн., в т.ч. за основним платежем 4752,00 грн., за штрафними санкціями 1188,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик