Справа № 2а-1947/12/2170
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 р. м. Київ К/800/30281/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Амєліна С.Є.,

Малиніна В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової служби у Херсонській області, за участю третіх осіб на боці відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, який з урахуванням остаточних змін пред'явив до Державної податкової служби у Херсонській області, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про:

- визнання незаконною бездіяльність ДПС у Херсонській області та її службових осіб ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо невидання наказу про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 23 повних календарних роки служби, не видання наказу про здійснення перерахунку тривалості відпусток та розміру матеріальної допомоги на оздоровлення за 2005, 2006, 2009-2011 роки, виплати компенсації за невідбуті 25 діб чергових відпусток й донарахування матеріальної допомоги на оздоровлення, невидання наказу на встановлення з 22.07.2004 року щомісячної надбавки за вислугу років та встановлення надбавки за високі досягнення у праці і здійснення виплати визначених у відповідності до вимог чинного законодавства щомісячної надбавки за вислугу років та надбавку за високі досягнення у праці з 22.07.2004 року по дату звільнення, невидання наказу про встановлення з 30.04.2009 року дати виникнення більш ніж 20-річної вислуги років, щомісячної доплати в розмірі 50% суми пенсії, яка б могла бути нарахована, та виплати такої щомісячної доплати й включення її в розрахунок для визначення розміру пенсії, невидання наказу про нарахування та виплату грошової компенсації за неотриманий у період з 22.07.2004 року по 30.04.2012 року формений одяг;

- зобов'язати ДПС у Херсонській області та її службових осіб ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановити позивачу з 22.07.2004 року щомісячну надбавку за вислугу років та надбавку за високі досягнення у праці у відповідних відсотках по періодах служби залежно від вислуги років, скасувавши наказ голови ДПС у Херсонській області «Про встановлення стажу служби» від 14.05.2012 року № 249-о, як незаконний, та внести зміни до наказу голови ДПА у Херсонській області «Про встановлення стажу служби» від 22.03.2005 року № 106-о, яким встановити стаж служби для виплати щомісячної винагороди за вислугу років станом на 22.07.2004 року з урахуванням всіх періодів служби, часу роботи в органах прокуратури та часу навчання у вищому навчальному закладі, провести перерахунок надбавки за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці з 22.07.2004 року по 16.05.2012 року, включити в розрахунок для визначення розміру пенсії суми щомісячної надбавки за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці, нарахувати позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 23 повних календарних років служби шляхом внесення змін до наказу голови ДПС у Херсонській області від 16.05.2012 року № 253-о про звільнення позивача, здійснити перерахунок тривалості відпусток за 2005, 2006, 2009-2011 роки, що надавались позивачу в залежності від вислуги років на відповідну дату надання відпусток та з урахуванням перерахованих надбавок за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці, перерахувати грошове утримання та розміри матеріальної допомоги на оздоровлення, що надавались позивачу під час вибуття у відпустки за вказані роки, внести зміни до наказів голови ДПА у Херсонській області про надання відпустки № 215-в від 31.08.2005 року, № 272-в від 02.10.2007 року, № 168-в від 19.06.2008 року, № 311-в від 04.09.2009 року, № 152-в від 14.05.2010 року, № 138-в від 26.05.2011 року, № 41-в від 26.03.2012 року, встановити позивачу з 30.04.2009 року - дати виникнення більш ніж 20-річної вислуги років щомісячної доплати в розмірі 50% суми пенсії, яка б могла бути йому нарахована, включити в її розрахунок для визначення розміру пенсії, здійснити нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за неотриманий у період з 22.07.2004 року по 16.05.2012 року формений одяг,

- стягнути з ДПС у Херсонській області на користь позивача суму недонарахованого та несплаченого грошового забезпечення за період 2004-2012 роки, а саме: щомісячні надбавки за вислугу років та надбавки за високі досягнення у праці з 22.07.2004 року по дату звільнення позивача, суму одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожних 23 повних календарних років служби, компенсацію за невідбуті 25 діб чергових відпусток й суми матеріальної допомоги на оздоровлення, щомісячну доплату в розмірі 50% суми пенсії, яка б могла бути йому нарахована, всього в розмірі 55 880,82 грн. та моральну шкоду в розмірі 47 000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 12 000 грн.;

- зобов'язати ДПС у Херсонській області після здійснення всіх перерахунків грошового забезпечення оформити грошовий атестат та видати його позивачу для подальшої передачі до Головного управління ПФУ у Херсонській області з метою перерахунку розміру призначеної пенсії.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року позовні вимоги задоволені частково. Визнані незаконними дії ДПС у Херсонській області щодо визначення позивачу розмірів винагороди за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці та матеріальної допомоги на оздоровлення, визначення тривалості чергових відпусток без урахування включених до вислуги років ОСОБА_4 часу роботи в органах прокуратури та навчання у вищому навчальному закладі відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року у справі № 2а-4323/11/2170.

Зобов'язано ДПС у Херсонській області здійснити позивачу перерахунок та виплату винагороди за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці та матеріальної допомоги на оздоровлення, перерахувати тривалість чергових відпусток та нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані дні чергових відпусток, виходячи з вислуги років для призначення пенсії позивачу, визначеної з включенням часу його роботи в органах прокуратури та навчання у вищому навчальному закладі відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року у справі № 2а-4323/11/2170, з урахуванням вже виплачених сум.

Визнані незаконними дії ДПС у Херсонській області щодо визначення розміру та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні. Зобов'язано ДПС у Херсонській області здійснити нарахування і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 23 повні календарні роки служби, з урахуванням надмірно сплачених сум.

Зобов'язано ДПС у Херсонській області при виплаті сум винагороди за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці та матеріальної допомоги на оздоровлення здійснити нарахування і виплатити позивачу компенсацію відповідно до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 21.02.2001р. № 159.

Зобов'язано ДПС у Херсонській області після здійснення всіх перерахунків грошового забезпечення належним чином оформити і видати позивачу грошовий атестат для подальшої подачі до органів Пенсійного фонду.

Стягнуто з ДПС у Херсонській області на користь ОСОБА_4 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року в частині визнання незаконними дії ДПС у Херсонській області щодо визначення розміру та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, зобов'язанні ДПС у Херсонській області здійснити нарахування і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 23 повні календарні роки служби, з урахуванням надмірно сплачених сум та стягненні з ДПС У Херсонській області на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

В іншій частині постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року залишена без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року та постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивач з 01.10.1991р. по 23.07.1996р. проходив службу в органах внутрішніх справ, з 24.07.1996р. по 13.08.1998р. він навчався у вищому навчальному закладі - Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого. З 14.08.1998р. по 05.01.2000р. позивач обіймав слідчі посади групи податкової міліції Державної податкової інспекції у Бериславському районі Херсонської області. З 19.01.2000р. по 19.01.2004р. позивач обіймав посади стажиста помічника прокурора, помічника прокурора та старшого помічника прокурора Бериславського району Херсонської області.

22 липня 2004 року позивач призначений на посаду начальника міжрайонного відділу податкової міліції - начальника слідчого відділення податкової міліції Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Херсонської області, з 14.11.2005р. по 16.05.2012р. проходив службу в органах податкової міліції.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 р. у справі № 2а-4323/11/2170, яка набула законної сили згідно з ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2012р., задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_4 та визнано незаконною бездіяльність ДПА в Херсонській області щодо не визначення вислуги років для призначення йому пенсії, а також зобов'язано ДПА в Херсонській області здійснити йому розрахунок вислуги років із включенням часу роботи в органах прокуратури з 19.01.2000 року по 19.01.2004 року та навчання у вищому навчальному закладі із розрахунку один рік за шість місяців з 24.07.1996 року по 13.08.1998 року.

На виконання цього судового рішення наказом ДПС у Херсонській області «Про встановлення стажу служби» від 14.05.2012р. № 249-о на підставі висновку комісії ДПС у Херсонській області по визначенню стажу для виплати винагороди за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції позивачу встановлений стаж служби для виплати винагороди за вислугу років - 22 роки 08 місяців 26 днів станом на 02.02.2012р. При цьому вирішено виплачувати цю винагороду також з 02.02.2012р.

Наказом ДПС у Херсонській області від 16.05.2012р. № 253-о позивача звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України за пп. «б» п.64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991р. Цим же наказом визначено, що вислуга років позивача станом на день звільнення складає: для призначення пенсії - 23 роки 00 місяців 10 днів; безперервна в податковій міліції - 07 років 09 місяців 24 дні; а також передбачено провести з позивачем повний розрахунок і виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за 07 повних календарних років служби.

Позивач не погоджується із встановленою відповідачем визначенням дати, з якої необхідно здійснювати виплату винагороди за вислугу років та пов'язаних із нею складових грошового забезпечення, оскільки вважає, що 02.02.2012р. за один день у нього не могла виникнути додаткова вислуга у 5 років, вказана дата визначена відповідачем на власний розсуд внаслідок помилкового тлумачення норм законодавства і нічим не обґрунтована.

Позивач вказує, що розрахунок стажу роботи повинен був бути здійснений з часу його прийняття на службу, однак проведений відповідачем розрахунок, на його думку, є незаконним.

Внаслідок цього позивачу не було перераховано за період з часу прийняття на службу по день звільнення розміри складових грошового забезпечення, які залежать від вислуги років і які були встановлені та виплачувались позивачу, а також неправильно визначено тривалість відпусток.

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок неправильного розрахунку вислуги років для призначення пенсії його було обмежено у праві виходу на пенсію за вислугою років та, відповідно, на отримання щомісячної доплати в розмірі 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути йому нарахована.

На думку позивача, неправильний розрахунок вислуги років та залежних від неї складових грошового забезпечення призвів до порушення його права на отримання належної пенсії, оскільки її розмір обрахований з розміру грошового забезпечення, яке є меншим, ніж належить. У зв'язку з цим позивач просить зобов'язати відповідача після проведення всіх перерахунків видати йому належним чином оформлений грошовий атестат для подачі до органів Пенсійного фонду.

Також позивач вказує, що відповідачем не виплачено йому грошову компенсацію за неотриманий в період проходження служби формений одяг, яким він мав бути забезпечений безкоштовно, однак змушений придбавати за власні кошти.

Позивач стверджує, що в результаті всієї переліченої діяльності відповідача, яку він вважає незаконною, йому була завдана моральна шкода, яка проявилась у порушенні звичайного способу життя, неможливості в повній мірі забезпечувати себе і свою сім'ю, душевних та моральних стражданнях, яку позивач оцінює в розмірі 47 000,00 грн. і просить стягнути на його користь з відповідача.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з пріоритетності визначення дати проведення розрахунку вислуги років, що в подальшому впливає на розмір надбавки за високі досягнення у праці, тривалість чергових відпусток, матеріальної допомоги на оздоровлення, та вважав, що відповідачем ця дата визначена невірно.

Суд апеляційної інстанції частково погодився з вищевказаним висновком суду першої інстанції, проте дійшов висновку про необґрунтованість висновку в частині визнання незаконними дії ДПС у Херсонській області щодо визначення розміру та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, зобов'язанні ДПС у Херсонській області здійснити нарахування і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 23 повні календарні роки служби, з урахуванням надмірно сплачених сум та стягненні з ДПС У Херсонській області на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Свої висновки обґрунтовував наступними правовими нормами.

Право на включення до стажу служби часу навчання у вищому навчальному закладі з 24.07.1996 року по 13.08.1998 року та часу роботи в органах прокуратури з 19.01.2000 року по 19.01.2004 року у позивача виникло на підставі п.п.1-3 постанови Кабміну України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», що підтверджено рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.3 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженого постановою Кабміну України від 12.09.1997р. № 1013, нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці.

Посадовим особам, у яких протягом календарного місяця виникло право на підвищення розміру винагороди за вислугу років, розмір винагороди змінюється з початку наступного місяця.

Враховуючи наведене, а також беручі до уваги, що період роботи позивача відповідно до постанови Херсонського оружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року, який повинен бути врахований у стаж служби, виник до прийняття його на роботу у ДПА у Херсонській області, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередній інстанцій, що розрахунок вислуги років позивача повинен проводитись з часу прийняття його на роботу в ДПА у Херсонській області, а саме з 22.07.2004 року.

Внаслідок неврахування часу роботи позивача в органах прокуратури та навчання у вищому навчальному закладі відповідачем занижено розмір виплачуваної позивачу винагороди за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, зменшена тривалість чергових відпусток, матеріальна допомога на оздоровлення.

Також суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 щодо незаконності дій відповідача по встановленню йому у період з 22.07.2004р. по день звільнення розмірів щомісячної винагороди за вислугу років, надбавки за високі досягнення у праці, тривалості чергових відпусток, матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов'язання здійснити належний перерахунок зазначених виплат, виходячи з приписів постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006р. № 268, Закону України «Про державну податкову службу», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, Закону України «Про відпустки».

При цьому слід зазначити, що доводи касаційної скарги стосовно невидання наказу про встановлення з 30.04.2009 року дати виникнення більш ніж 20-річної вислуги років, щомісячної доплати в розмірі 50% суми пенсії, яка б могла бути нарахована, та виплати такої щомісячної доплати й включення її в розрахунок для визначення розміру пенсії, відповідно до п.п. «г» п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31.12.1996 року «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» є помилковими, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Підпунктом 1 «г» пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» від 31 грудня 1996 року №1592 надано право керівникам органів державної податкової служби у межах установлених фондів оплати праці та граничної чисельності працюючих установлювати особам рядового і начальницького складу податкової міліції, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Зазначена доплата в розмірі від 25 до 50 % суми пенсії, яка б могла бути нарахована позивачеві, не відноситься до додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія.

Тобто умовою встановлення та виплати такої доплати є необхідність залишення осіб рядового і начальницького складу податкової міліції, які мають право на пенсію за вислугу років на службі, обумовлена саме інтересами служби. Ініціатива такого продовження служби повинна виходити від керівництва органів податкової міліції, які в інтересах служби зацікавлені у залишенні відповідного працівника на службі та з метою заохочення працівника вправі встановити йому зазначену надбавку у відповідному розмірі залежно від ступеня необхідності подальшого перебування на службі працівника.

Якщо такої необхідності немає, працівник може проходити службу і надалі, але без відповідної доплати, встановлення якої також є правом, а не обов'язком керівника.

Виходячи зі змісту вказаної статті, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що доплата у розмірі від 25% до 50 % суми пенсії, яка могла б бути нарахована при виході на пенсію, не є видом додаткового грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Також суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів щодо необґрунтованості позовних вимог стосовно виплати грошової компенсації за не отриманий формений одяг для службовців органів податкової міліції, оскільки ст. 24 Закону України «Про Державну податкову службу», пунктом 12 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 та постановою Кабінету Міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції» від 17.11.2001 №1515 виплата такої грошової компенсації за не отриманий формений одяг для службовців органів податкової міліції передбачено не було.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції щодо задоволених позовних вимог про визнання незаконними дій ДПС у Херсонській області стосовно визначення розміру та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов'язання нарахувати одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожні повні 23 роки служби та відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, Одеський апеляційний адміністративний суд виходив з наступних правових норм.

Відповідно до абз.2 п.10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 р. №393, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Абзацем 1 п. 10 вказаного порядку зазначено, що військовослужбовцям і особам рядового і начальницького складу, які звільняються із служби повторно, одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, що при попередньому звільненні не набули право на отримання такої допомоги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач вже перебував на службі, яка дає право на отримання такої допомоги, та звільнився з неї 05.01.2000р. за власним бажанням, що підтверджується даними особової справи позивача та довідкою Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області від 03.03.2012р.

За даними Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області вихідна допомога при звільненні позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. Проте, позивачем не доведена неможливість отримання такої допомоги, оскільки відповідно до п.10 Порядку № 393 в редакції на час звільнення, він мав право на її отримання в розмірі 5-місячного грошового забезпечення.

Наказом ДПС у Херсонській області від 16.05.2012р. № 253-о про звільнення позивача з роботи через хворобу визначена безперервна служба в податковій міліції - 7 років 09 місяців 24 дні, а також передбачено провести з позивачем повний розрахунок і виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за 07 повних календарних років служби.

Оскільки відповідачем визначений строк служби ОСОБА_4 для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за період із дня останнього зарахування на службу, тобто з 22.07.2004р., в повній мірі відповідає вимогам п.10 Порядку № 393, то обставина, що позивач при звільненні 05.01.2000 р. не скористався правом на отримання грошової допомоги, не є підставою для перерахунку стажу служби, з якої виплачується допомога при звільненні.

При цьому, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості вимоги про відшкодування моральної шкоди, так як розмір суми відшкодування моральної шкоди та характер моральних чи фізичних страждань, приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, або інших негативних явищ, заподіяних йому саме незаконними діями з боку Державної податкової служби у Херсонській області позивачем не доведений.

Таким чином, суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

С.Є. Амєлін

В.В. Малинін