Справа № 813/635/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року № 813/635/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Бегей О.Р.,

представника позивача Робейко А.А.,

представника відповідача Матвіїва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Друк" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка Друк" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо не надсилання товариству з обмеженою відповідальністю "Ніка Друк" повідомлення за результатами електронної обробки податкової інформації про наявність розбіжностей між даними реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби від 05.12.2014 року № .

Позовні вимоги обґрунтовує протиправною бездіяльністю відповідача з огляду на те, що за наслідками проведення камеральної перевірки податкової звітності позивача з ПДВ при виявлені розбіжностей в силу вимог ПК України відповідач повинен був повідомити позивача про наявність виявлених розбіжностей у реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, з метою уточнення позивачем податкових зобов'язань. Однак за наслідками проведення такої перевірки позивача про виявлені розбіжності у реєстрі виданих та отриманих накладних повідомлено не було та на підставі акту перевірки прийнято спірне податкове повідомлення рішення. Позивач вважає, що відповідач не повідомивши про наявність розбіжностей у реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, порушив його право на усунення таких розбіжностей без застосування штрафних санкцій, у зв'язку з чим просить скасувати прийняте відповідачем рішення.

В судовому засіданні представник позивача уточненні позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив, надав суду письмові заперечення, в котрих зазначає, що оскільки при проведенні перевірки виявився факт відсутності реєстрації платником податку - продавцем товарів послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відповідно не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, а відтак вважає прийняте рішення за наслідками такої перевірки правомірним. З наведених причин просить суд у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20.11.2014 року Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Львова проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТзОВ "Ніка Друк", а саме податкової декларації з ПДВ № від 17.10.2014 року за 9 місяць 2014 року, про що складено акт № 302/15-01/39168974.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п.п. 201.10, 201.6 ст. 201 ПК України внаслідок заниження податкового зобов'язання на суму ПДВ у розмірі 15122,12 грн.

Такого висновку відповідач прийшов за наслідками перевірки реєстру виданих та отриманих податкових накладних, а саме перевіркою встановлено, що позивачем віднесено 15122,12 грн до податкового кредиту за вересень 2014 року на підставі податкової накладної №43 від 26.09.2014 року, виписаної контрагентом позивача ТзОВ «Трелакс ПАК», проте не зареєстрованої в реєстрі податкових накладних.

На підставі акту перевірки відповідачем 05.12.2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, котрим позивачу визначену суму податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 19902,65 грн, в т. ч. : за основним платежем - 15122,12 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 3780,53 грн.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Суд звертає увагу, що підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 05.12.2014 року № слугував акт камеральної перевірки податкової звітності позивача.

В силу пп. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Відповідно до п. 76.1 ст.76 ПК України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

За змістом листа ДПА України від 23.03.2011 року № 8073/7/16-1617 «Щодо питань адміністрування податку на додану вартість» під час камеральних перевірок аналізуються розбіжності, виявлені за результатами електронної обробки (звірки) податкової звітності з податку на додану вартість та обробки даних Єдиного реєстру податкових накладних, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних.

Зазначеним вище Листом ДПА України роз'яснено, що за результатами проведених камеральних перевірок працівники підрозділів оподаткування юридичних осіб проводять зокрема формування висновків за наслідками камеральних перевірок податкової звітності та опрацювання іншої наявної в базах даних та звітній частині облікової справи платника податкової інформації (результатів Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів, розбіжностей у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних контрагентів, даних митних органів, інформації Єдиного реєстру податкових накладних тощо).

Висновки формуються на підставі проведеного поглибленого аналізу звітних даних платника, даних інформаційних ресурсів податкового органу, у разі якщо працівниками підрозділів оподаткування юридичних осіб виявлені податкові ризики платників податку на додану вартість, та направляють такі висновки до структурних підрозділів для проведення документальних перевірок та їх оперативного супроводження.

Таким чином, в процесі камеральної перевірки податкової звітності досліджується лише правильність її заповнення та своєчасність подання такої звітності. Водночас, у відповідності до положень пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та п. 76.1 ст.76 ПК України предметом камеральної перевірки не може були дослідження достовірності, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

Тому, на переконання суду, наявність розбіжностей у реєстрі податкових накладних не може бути підставою для висновку відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту, оскільки достовірність відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку, тобто під час проведення документальної перевірки, а відтак, такі висновки в межах камеральної перевірки податкової звітності позивача з ПДВ зроблені відповідачем з перевищенням наданих йому ПК України повноважень.

Дане узгоджується з приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України, які твердять, що виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Більше того, згідно п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Із зазначеної норми вбачається, що визначальною обставиною при виявлені розбіжностей в реєстрів виданих та отриманих податкових накладних є зобов'язання податкового органу повідомити про це платника податків з метою реалізації його права на уточнення податкових зобов'язань без застосування до нього штрафних санкцій.

Тим же часом матеріалами справи не стверджується та не заперечується відповідачем, що позивача про наявність виявленої розбіжності жодним чином не було повідомлено, чим суд констатує було порушено кореспондоване йому законом право на уточнення податкових зобов'язань.

Окрім цього, не повідомлення відповідачем позивача, зокрема й потягло за собою порушення права позивача на подання заяви із скаргою на постачальника, видана накладна котрого не зареєстрована в реєстрі накладних, а така заява згідно ст. 201 ПК України є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

А відтак, зважаючи на факт не виконання відповідачем встановленого законом обов'язку щодо повідомлення платника податку у випадку виявлення розбіжностей за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо такого не повідомлення, а тому таку вимогу суд вирішив, що слід задовольнити.

Суд зважає, на те що згідно ст. 201 ПК України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, однак зазначає, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування податкового кредиту з ПДВ), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків.

Отже, зважаючи на встановлену судом протиправну бездіяльність відповідача щодо неповідомлення позивача про наявність розбіжностей у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, що позбавило позивача права на усунення таких розбіжностей, та й відповідно позивач був позбавлений права обґрунтувати правомірність віднесення сум податку до складу податкового кредиту, а також беручи до уваги допущенні відповідачем процедурні порушення, що виявилися у формуванні відповідачем необґрунтованого та необ'єктивного, на переконання суду, висновку про неправомірність формування позивачем податкового кредиту, так як такий висновок суд наголошує здійснено відповідачем лише на підставі реєстрів виданих та отриманих накладних, в той час як такі висновки повинні бути сформовані за наслідками проведення документальної, а не камеральної перевірки, що за даних обставин приводить суд до переконання про визнання протиправним та скасування прийнятого за наслідками проведеної перевірки рішення про визначення позивачу податкового зобов'язання з ПДВ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірності його дій та спірного податкового повідомлення-рішення, а відтак позовні вимоги позивача про визнання протиправної бездіяльності і скасування податкового повідомлення-рішення підлягають до задоволення.

На підставі ст. 94 КАС України із урахуванням того, що рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області щодо не надсилання товариству з обмеженою відповідальністю "Ніка Друк" повідомлення за результатами електронної обробки податкової інформації про наявність розбіжностей між даними реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних, виявлених за результатами проведеної камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Друк", оформленої актом від 20.11.2014 року № 302/15-01/39168974.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 05.12.2014 року № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Друк" (79020, м. Львів, пр. Чорновола, 67Г, ) судові витрати у розмірі 181,70 грн. (сто вісімдесят одна грн. 70 коп.)

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 21.04.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.