Справа № 806/5497/14
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/5497/14

час прийняття: 15 год. 20 хв. категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

за участі секретаря Павлюк В.О.,

за участі представника позивача Наумової А.М.,

за участі представників відповідача Шостак Т.П., Катеринич І.С., Курдиляса Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Синтез" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнаня протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НК Синтез" звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 19 вересня 2014 року про збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 868044,00 грн. основного платежу і 217011,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що господарські операції по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ "Барилит Плюс" та ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" повністю підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, що надавали йому, згідно з вимогами податкового законодавства, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у травні 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснили, що оспорюване податкове повідомлення-рішення скасуванню не підлягає, оскільки прийняте на підставі обгрунтованих висновків перевірки про завищення податкового кредиту в загальній сумі ПДВ 868043, 54 грн. за травень 2014 року у зв'язку з відсутністю належного документального підтвердження господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю "Барилит Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Ліквід Петролеум".

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що під час проведеної працівниками Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області позапланової документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Синтез" з питань взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Барилит Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Ліквід Петролеум" з 01 травня 2014 року по 31 травня 2014 року виявлено порушення пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту в загальній сумі ПДВ 868043, 54 грн. за травень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 5241/22-03/37151707 від 22 серпня 2014 року (а.с. 16-32 том 1).

Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками, Товариство подавало на нього заперечення (а.с. 33-38 том 1), яке відповідачем залишено без задоволення.

19 вересня 2014 року контролюючим органом на підставі акта перевірки від 22 серпня 2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення позивачеві грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 868044,00 грн. основного платежу і 217011,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій ( а.с. 39 том 1).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням та рішенням про залишення без задоволення його первинної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "НК Синтез" подало повторну скаргу, за результатами розгляду якої Державною фіскальною службою України винесено рішення від 24 листопада 2014 року про відмову у задоволенні (а.с. 40-42 том 1).

Матеріалами справи підтверджено, що в спірний період часу позивач мав взаємовідносини з двома контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальністю "Барилит Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Ліквід Петролеум".

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ "Барилит Плюс".

Як зазначено в акті перевірки (а.с. 18-23 том 1), у травні 2014 року TOB "НК Синтез" було отримано від ТОВ "Барилит Плюс" () нафтопродукти (паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II) на суму 4474044, 05 грн., в т.ч. ПДВ 745674, 01 грн.

ПДВ з придбання палива дизельного підвищеної якості (Євро) марки В виду II було віднесено до складу податкового кредиту травня 2014 року в сумі 745674,01 грн.

Відповідно до умов договору поставки № 01/78НП від 01 травня 2014 року ТОВ "Барилит Плюс" виписано податкову накладну щодо придбання на загальну суму 4474044,05 грн., в т.ч. ПДВ 745674,01 грн.

З контрагентом ТОВ "Барилит Плюс" по рах. 63.1.12 "Розрахунки за закупку ГСМ" за травень 2014 року рахується кредиторська заборгованість в сумі 4474044,05 грн.

Оплата за поставлені нафтопродукти на день перевірки не проводилася.

При проведеному аналізі відхилень згідно з Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України, між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість TOB "НК Синтез" та його контрагента ТОВ "Барилит Плюс" () за травень 2014 року встановлено розбіжності, а саме завищення податкового кредиту в сумі 745674,01 грн. ПДВ.

Така розбіжність зумовлена тим, що ТОВ "Барилит Плюс" не прозвітувалось з податку на додану вартість за травень 2014 року, отже, не підтвердило господарські взаємовідносини з TOB "НК Синтез".

Відповідно до акту зустрічної звірки № 2022/04-66-22-03/38361609 від 24 липня 2014 року ДПІ у Красногвардійськомур-ні м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області надано акт про неможливість проведення зустрічної звірки у зв'язку з тим, що підприємство відсутнє за місцезнаходженням, перебуває на податковому обліку зі станом платника " 30" в стані переходу до іншої ДПІ не можливо співставити дані первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, а також підтвердження відносин, їх вид, обсяг, кількість та розрахунки, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку.

У зв'язку з тим, що ТОВ "БАРИЛИТ ПЛЮС" не підтверджено податковий кредит з ПДВ (первинні документи фінансово - господарської діяльності підприємством до звірки не надано, місцезнаходження платника податків не встановлено...), у ТОВ "БАРИЛИТ ПЛЮС" відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупця, чим порушено статтю 185 ПК України.

Отже, звіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (робіт, послуг) підприємствам - покупцям за травень 2014 року.

Також в ході перевірки згідно з базами даних АІС "Податковий блок" встановлено, що ТОВ "Барилит Плюс" з 01 лютого 2013 року по 01 квітня 2014 року звітувалося з податку на додану вартість, декларуючи тільки обсяг поставки по ПДВ в сумі 1330,00 грн.

При проведеному аналізі з Системою співставлення Реєстру та Єдиного реєстру податкових накладних (Податковий кредит) не зареєстрованих податкових накладних не виявлено.

TOB "НК Синтез" в травні 2014 року подано заяву-скаргу на постачальника (Д8), а саме: на ТОВ "Барилит Плюс" (податкова накладна № 340 від 31 травня 2014 року на суму ПДВ 745674,01 грн.).

Товариством не було надано паспорт якості на кожну партію відвантаженого товару.

Згідно з наданим до перевірки договором зберігання № 2607/10-2 від 26 липня 2010 року ВАТ "Дніпронафтпродукт" та TOB "НК Синтез" уклали цей договір про зберігання Товару.

Листом № 100/07-БП від 01 травня 2014 року ТОВ "Барилит Плюс" повідомило TOB "НК Синтез" про те, що придбані нафтопродукти знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт".

TOB "НК Синтез" надано акти прийому - передачі від 31 травня 2014 року до Договору № 2607/10-02 від 26 липня 2010 року зі зберігання між ТОВ "НК Синтез" та ПАТ "Дніпронафтопродукт" про те, що ПАТ "Дніпронафтопродукт" отримав на зберігання паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II в кількості 263,179 тон (ПАТ "Дніпронафтопродукт" знаходиться в Дніпропетровськ, вул. К. Лібхента, 11).

Автоперевізником являється ТОВ "КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС" на підставі договору № 99 від 28 листопада 2012 року.

Згідно з ТТН ТОВ "НК Синтез", пунктом навантаження нафтопродуктів є TOB "ЕКВІТА" (м. Кременчук, проїзд Галузевий, 80, згідно договору № 3220 від 04.01.2013 року з ПАТ "Дніпронафтопродукт»), який не було надано.

За висновками акту перевірки ТОВ "НК Синтез" має договір зберігання з ПАТ "Дніпронафтопродукт" від 26 липня 2010 року, а ПАТ "Дніпронафтопродукт" має договір (предмет якого не відомий) з ТОВ "Еквіта" від 04 січня 2013 року, останній вважається пунктом навантаження нафтопродуктів ТОВ "НК Синтез". Не зважаючи на те, що ТОВ "НК СИНТЕЗ" має договір перевезення з ТОВ "КРЕМЕНЧУКНАФТОСЕРВІС", ТОВ "НК Синтез" також надає послуги перевезення ПП "Капрайя" (м. Хмельницький, вул. Чорновола, 127), а пункт навантаження Дунаєвецька нафтобаза (смт. Дунаївці, вул. Гагаріна, 26).

Також існують розбіжності у змінних звітах 17-НП та ТТН:

ТТН № 25751 від 03 травня 2014 року підписана касиром (вантаж одержав) ОСОБА_7, звіт за 03 травня 2014 року - складено ОСОБА_8;

ТТН № 28829 від 22 травня 2014 року підписана касиром (вантаж одержав) ОСОБА_9, а змінний звіт за 03 травня 2014 року - складено ОСОБА_10;

ТТН № 26210 від 05 травня 2014 року підписана касиром (вантаж одержав) ОСОБА_11, за 03 травня 2014 року - складено ОСОБА_5

Про прийнятий нафтопродукт матеріально відповідальна особа складає акт за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача чи відправника із зазначенням їх прізвищ і посад. Вище вказаних актів TOB "НК Синтез" не було надано до перевірки.

Згідно з наданими TOB "НК Синтез" журналами обліку надходження нафтопродуктів на АЗС (форма № 13-НП), змінними звітами форми № 17 НП та ТТН виявлено наступні розбіжності:

- 1-ТТН № 013058 від 13 травня 2014 року - маса нетто 4,384 т - 5200 л, в журналі обліку надходження зафіксовано 5200 л, а в змінному звіті - 5455 л;

- 1-ТТН № 28092 від 17 травня 2014 року - масою нетто дизпалива 18,409 т об'ємом 22272 л - переміщення на АЗС № 9 згідно змінного звіту 6866 л.

Такі обставини вказують на фіктивність здійснення господарських операцій між TOB "НК Синтез" та постачальником ТОВ "Барилит Плюс", виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, оскільки незрозумілим є той факт, яким чином товар, що був переданий в повному обсязі лише 31 травня 2014 року, міг реалізовуватися на АЗС вже з 01 травня 2014 року.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (пункт 185.1 статті 185 Податкового кодексу України).

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Встановлено, що у травні 2014 року TOB "НК Синтез" придбало у ТОВ "Барилит Плюс" згідно умов договору поставки № 01/78НП від 01 травня 2014 року (а.с. 127 том 1) та додаткової угоди № 00108 від 01 травня 2014 року (а.с. 129 том 1) нафтопродукти (паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II) на суму 4474044, 05 грн., в т.ч. ПДВ 745674, 01 грн.

Згідно з повідомленням ТОВ "Барилит Плюс" № 100/05-БП від 01 травня 2014 року (а.с. 130 том 1), зазначені нафтопродукти перебували на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт".

В свою чергу, ТОВ "Барилит Плюс" виписало податкову накладну № 340 від 31 травня 2014 року на загальну суму 4474044,05 грн., в т.ч. ПДВ 745674,01 грн. (а.с. 131 том 1). Зазначену суму ПДВ з придбання палива дизельного підвищеної якості (Євро) марки В виду II позивач відніс до складу податкового кредиту травня 2014 року.

У матеріалах справи міститься наданий TOB «НК Синтез» акт прийому - передачі від 31 травня 2014 року до Договору зберігання № 2607/10-02 від 26 липня 2010 року (а.с. 57-58 том 1), укладеного між ТОВ «НК Синтез» та ПАТ «Дніпронафтопродукт» про те, що ПАТ «Дніпронафтопродукт» отримав на зберігання паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки В виду II в кількості 263,179 тон (а.с. 52 том ІІІ).

З ціллю перевезення нафтопродуктів зі складів зберігання ПАТ "Дніпронафтопродукт", Товариством укладалися договори перевезення вантажів автомобільним транспортом, а саме: договір № Е04/13 перевезення вантажів від 18 березня 2013 року з ТОВ "ЕКО-ВЕЙ" (а.с. 52 том 1); договір № 99 про перевезення вантажів автомобільним транспортом від 28 листопада 2012 року з ТОВ "Торговий дім "Кременчукнафтопродуктсервіс" (а.с. 48-49 том 1); договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 3004-5/13 від 30 квітня 2013 року з ПП "Капрайя" (а.с. 55 том 1), про виконання умов яких свідчать акти прийому - передачі виконаних робіт, датовані 31 травня 2014 року ( а.с. 50, 53, 56 том 1), картка обліку роботи автомобілів (а.с. 54 том 1).

Зазначені перевізники на підставі вище укладених договорів здійснювали перевезення зі складів зберігання та доставляли до кожної АЗС нафтопродукти, які належали на праві власності ТОВ "НК Синтез".

Як свідчать матеріали справи, у позивача на підтвердження поставки від ТОВ "Барилит Плюс" дизпалива є в наявності лише один акт прийому-передачі дизельного палива від 31 травня 2014 року № 00108 на суму ПДВ 745674,01 грн. (а.с. 132 том 1), податкова накладна № 340 від 31 травня 2014 року на повну кількість товару (а.с. 131 том 1), тоді як згідно з журналом форми 13-НП, наявних ТТН (а.с. 110-136 том 2), змінних звітів, звітів про рух пального (а.с. 144-251 том 1, а.с. 1-109 том 2), роздруківки/картки рахунку 28.1 (а.с. 193 том 2) видно, що відвантаження на АЗС дизельного палива здійснювалась протягом місяця, починаючи з 01 травня 2014 року.

В той же час з наданих до перевірки документів встановлено, що у ТОВ «НК Синтез» існує заборгованість перед ТОВ «Барилит Плюс», що свідчить про відсутність списання коштів з рахунків позивача.

Стосовно поставки товару, слід вказати, що жодна товарно-транспортна накладна не підтверджена податковою накладною, як того вимагають норми Податкового кодексу України (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

При цьому суд зазначає, що юридичним фактом, який породжує право платника на формування податкового кредиту, є реальність господарської операції, а тому, при визначенні права платника податків на формування податкового кредиту судом має бути перевірено чи мали операції між платником податків та його контрагентами реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, при цьому, суд має виходити з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо буде встановлено факт того, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

Для правильного вирішення даного спору дослідженню підлягає, перш за все, реальність господарської операції, добросовісність дій платника податків, яка полягала у відповідності вчинених ним дій господарській меті та досягненню економічних цілей, а також реальність усіх даних, наведених у відповідних первинних документах.

Наведені обставини вказують на відсутність реального здійснення господарських операцій у травні 2014 року між TOB "НК Синтез" та постачальником ТОВ "Барилит Плюс", виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, оскільки незрозумілим є той факт, яким чином товар, що, згідно з актом прийому-передачі і податковою накладною від 31 травня 2014 року, був переданий в повному обсязі лише 31 травня 2014 року, міг реалізовуватися на АЗС вже з 01 травня 2014 року.

Отже, підприємством відображені в податковій звітності правові взаємовідносини з вищевказаним суб'єктом господарювання без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкта оподаткування, несплати податків.

Таким чином, ТОВ "НК Синтез", порушуючи вимоги податкового законодавства, не мало права на формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Барилит Плюс» в травні 2014 року, на підставі податкової накладної № 340 від 31 травня 2014 року на суму ПДВ 745674,01 грн., тому суд вважає правомірним збільшення позивачеві на підставі податкового повідомлення-рішення № від 19 вересня 2014 року грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 745674, 47 грн. і нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 186419, 00 грн.

Стосовно господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Ліквід Петролеум".

Проведеною перевіркою встановлено, що у травні 2014 року TOB "НК Синтез" було

отримано від ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" (код за ) газ вуглеводневий скраплений паливний для комунально-побутового споживання марки СПБТ (надалі Товар) на суму 734217,17 грн., в т.ч. ПДВ 122369,53 грн.

ПДВ з придбання даних ТМЦ було віднесено до складу податкового кредиту декларації по ПДВ за травень 2014 року в сумі 122369,53 грн.

Відповідно до умов договору поставки від 27 березня 2014 року № 22/14-П, ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" виписано видаткові накладні на відпуск товару на загальну суму 734217,17 грн., в т.ч. ПДВ 122369,53 грн.

При проведеному аналізі з системою співставлення реєстру отриманих накладних та даним Єдиного реєстру податкових накладних (податковий кредит) встановлено наявність незареєстрованих ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" податкових накладних, а саме:

- № 344 від 14 травня 2014 року на загальну суму 89607,04 грн., в т.ч. ПДВ-14934,51 грн.;

- № 416 від 17 травня 2014 року на загальну суму 54740,02 грн., в т.ч. ПДВ-9123,34 грн.;

- № 435 від 18 травня 2014 року на загальну суму 45220,02 грн., в т.ч. ПДВ-7536,67 грн.;

- № 485 від 20 травня 2014 року на загальну суму 57600,00 грн., в т.ч. ПДВ-9600,00 грн.;

- № 532 від 22 травня 2014 року на загальну суму 27600 грн., в т.ч. ПДВ-4600,00 грн.;

- № 554 від 23 травня 2014 року на загальну суму 66000,00 грн., в т.ч. ПДВ-11000,00 грн.;

- № 626 від 26 травня 2014 року на загальну суму 79530,02 грн., в т.ч. ПДВ-13255,00 грн.;

- № 703 від 29 травня 2014 року на загальну суму 77120,03 грн., в т.ч. ПДВ-12853,34 грн.;

- № 758 від 31 травня 2014 року на загальну суму 19280,00 грн., в т.ч. ПДВ-3213,33 грн.

TOB "НК Синтез" до декларації по ПДВ за травень 2014 року подано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та /або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Додаток 8), в якій заявлено про порушення продавцем - ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" порядку реєстрації в Єдиному реєстрі зазначених вище податкових накладних.

У наданому до перевірки договорі поставки від 27 березня 2014 року № 22/14-П зазначено: "Умови поставки - склад Покупця (АЗС). Допускається постачання товару кількома партіями. Місця поставки для кожної партії Товару узгоджується за домовленістю сторін".

При цьому не визначено, яка із Сторін здійснює транспортування до Покупця, за чий рахунок відбувається поставка.

До перевірки не надано жодних первинних документів та пояснень з приводу того, транспортом якої із Сторін договору Товар від Постачальника транспортувався до Покупця.

Факт отримання товару підприємством не доведено по причині не надання до перевірки журналу виданих довіреностей та самих довіреностей на отримання товару, будь-яких перевізних та приходних документів (журнал виїзду та повернення транспорту, наказ на відрядження працівника, авансові звіти, тощо).

У наведеному в акті перевірки переліку товарно-транспортних накладних містяться документи з відсутніми розшифровками підписів уповноважених осіб на отримання товару - вантажоотримувачів, на деяких екземплярах не зазначено час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження, на двох ТТН вказана лише кількість товару, без зазначення ціни одиниці та загальної вартості, не надано жодного подорожнього листа.

Крім того, перевіркою виявлено невідповідність прізвищ операторів, які приймали газ у травні 2014 року та розписувались за нього у ТТН.

До перевірки не надано всіх паспортів якості на Товар, товарну книгу кількісного руху СВГ за формою № 15-ГС.

На кінець періоду, що перевірявся, кредиторська заборгованість за розрахунками ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» становить 516697,13 грн.

При проведеному аналізі відхилень згідно з Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України, між сумами податкових зобов'язань та/або податкового кредиту з податку на додану вартість TOB «НК Синтез» та його контрагента ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» за травень 2014 року встановлено розбіжності, саме: завищення податкового кредиту в сумі 146641,2 грн. ПДВ.

Така розбіжність обумовлена тим, що податкову декларацію з ПДВ ТОВ «Київ Ліквід Петролеум» за травень 2014 року ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві не визнано як податкову звітність.

Із системного аналізу статей 198, 201 Податкового кодексу України вбачається, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги).

Встановлено, що між позивачем (Покупець) та ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" (Постачальник) укладено договорів поставки від 27 березня 2014 року № 22/14-П, за умовами якого Постачальник зобов'язаний передати (поставити) у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити газ вуглеводневий скраплений марки СПБТ (надалі Товар) (а.с.60 том 1). Умови поставки-склад Покупця (АЗС). Допускається постачання товару кількома партіями. Місця поставки для кожної партії товару узгоджується за домовленістю сторін.

25 серпня 2014 року між вказаними сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № 22/14-П від 27 березня 2014 року, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти пункт 4.1 у наступній редакції: "Покупець зобов'язаний провести оплату за фактично поставлений товар до 31 грудня 2014 року включно шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, або іншим способом погодженим між сторонами, що не суперечить чинному законодавству України (а.с. 61 том 1).

Також були укладені інші додаткові угоди до договору поставки № 22/14-П, які містяться в матеріалах справи ( а.с. 62-78 том 1).

На виконання умов вище зазначеного договору позивачеві було поставлено товар на суму 734217,17 грн., в т.ч. ПДВ 122369,53 грн., про що свідчать податкові накладні (а.с. 79-95 том 1), видаткові накладні (а.с. 96-111 том 1), платіжне доручення (а.с. 112 том 1), товарно-транспортні накладні (а.с. 137-168 том 2), картка рахунку 361 (а.с. 18 том 3).

Транспортування і доставка газу вуглеводневого скрапленого була здійснена Товариством з обмеженою відповідальністю "Букаєвиця" ЛТД (Експедитор) на підставі договору транспортного експедирування № 01-04/14 тр-2 від 01 квітня 2014 року (а.с. 19-22 том 3) і акту наданих послуг (а.с. 23 том 3). Сторони також дійшли згоди відносно того, що при відвантаженні Експедитор здійснює прийом вантажів на підставі Інструкції про порядок прийому, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для побутового використання і автомобільного транспорту, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України № 332 від 03 червня 2002 року.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити такі обставини: всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операцій відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу; отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного виду податку та/або отримання із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб; результати, відображені у даних податкового обліку будь-якого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції.

Як на підставу неправомірності віднесення позивачем суми ПДВ в розмірі 122369,53 грн. до складу податкового кредиту відповідач також вказує на встановлені розбіжності у контрагента позивача, яка обумовлена тим, що податкову декларацію з ПДВ ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" за травень 2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві не визнано як податкову звітність.

Згідно з статтею 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (частина 1 статті 19 Конституції України).

Чинне законодавство, зокрема, Податковий кодекс України, не встановлює обов'язок покупця перевіряти відомості щодо декларування контрагентами своїх зобов'язань з ПДВ, виконання ними таких зобов'язань перед бюджетом.

За таких обставин покупець не може нести відповідальність як за несплату податків продавцями, так і за можливе недекларування відомостей про них, за умови необізнаності покупця щодо такої.

Недекларування контрагентами зобов'язань зі сплати ПДВ до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них і не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у разі, якщо останній виконав усі передбачені законодавством умови щодо такого формування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Наведені первинні документи свідчать про наявність зв'язку між фактом придбання газу у ТОВ "Київ Ліквід Петролеум" і господарською діяльністю Товариства.

Договір, укладений між позивачем та ТОВ "Київ Ліквід Петролеум", спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, не містить положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, а волевиявлення сторін правочину є вільне і відповідає їхній внутрішній волі, що відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 Цивільного кодексу України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано доказів щодо умислу укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Усі господарські операції підтверджені первинними документами, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV та Податкового кодексу України, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частиною 1 статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Окремий недолік первинного документа сам по собі не може бути безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце, тобто позбавлення цього документа сили звітного податкового документа, а відтак платника податків права на формування витрат.

Крім того, товарно-транспортні накладні не відносяться до документів суворої звітності та не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Підстави та порядок формування платником податків податкового кредиту регламентується положеннями Податкового кодексу України, яких платник зобов'язаний дотримуватися і виключно за умови недотримання них формування витрат може бути визнано неправомірним.

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача щодо фіктивності господарських операцій є помилковими та такими, що не підтверджуються обставинами справи.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 122369, 53 грн. з вартості придбаного у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Ліквід Петролеум" газу вуглеводневого скрапленого, тому збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість по таким господарським операціям на 122369, 53 грн. основного платежу і 30592, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій є необґрунтованим.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 19 вересня 2014 року щодо збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 122369, 53 грн. основного платежу і 30592, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій прийняте з порушенням норм податкового законодавства, а тому позовні вимоги про його скасування у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги суд вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 19 вересня 2014 року у частині збільшення грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 122369, 53 грн. основного платежу і 30592, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НК Синтез" на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3697,84 грн. (р/р 4002, отримувач коштів УДКСУ у м. Житомирі, банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя С.В. Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 20 квітня 2015 р.