Справа № 826/630/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/630/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2015 року № 826/630/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКОФАРБА ЛТД» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов’язання утриматись від вчинення дій.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАКОФАРБА ЛТД» (далі по тексту також – позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Святошиському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі також – відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними дії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014 р.;

- визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, що полягає у неприйнятті рішення про продовження терміну проведення перевірки ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» на строк, визначений п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України;

- зобов'язати ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві утриматись від вчинення певних дій, а саме: утриматись від використання висновків, викладених в акті вих. № 615/26-57-22-04-21/33061725 від 23.12.2014р.;

- зобов'язати ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві утриматись від внесення в автоматизовану інформаційну систему «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» за період 01.07.2014 по 31.07.2014рр. та, які були змінені на підставі акта вих. № 615/26-57-22-04-21/33061725 від 23.12.2014р.;

- зобов'язати ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві вилучити з автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акту вих. № 615/26-57-22-04-21/33061725 від 23.12.2014р.;

- стягнути з державного бюджету на користь ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» судові витрати у розмірі 73,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідач всупереч імперативним приписам чинного законодавства не вчинив заходів щодо продовження терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, що у свою чергу призвело до хибних та таких, що не відповідають дійсним обставинам, висновків, за наслідком її проведення.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності. Разом з тим, в обґрунтування своїх доводів зазначав, що ним в ході перевірки встановлення порушення позивачем п. 198.3, п.198.6 ст. 198, пп.201.1 та 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, у зв’язку з чим завищено податковий кредит за липень 2014р. на загальну суму 101591, 00грн. З огляду на викладене, у задоволенні позову просив відмовити.

03.03.2015р. в судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду про наступне.

Як свідчать матеріали справи, 10 грудня 2014р. відповідачем прийнято наказ №37 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за липень 2014 р. на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ), тривалістю 5 робочих днів з 10.12.2014р.

Листом вих. № 116 від 15.12.2014р. позивач повідомив контролюючий орган про неможливість надання до перевірки первинних документів у зв'язку з їх викраденням та клопотав про перенесення терміну проведення перевірки до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах, визначених чинним законодавством строків, в порядку п. 44.5 ст. 44 ПКУ.

Листом від 16.12.2014 р. № 117 позивач повторно повідомив відповідача про неможливість надання до перевірки первинних документів у зв'язку з їх викраденням та клопотав про перенесення терміну проведення перевірки до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах, визначених чинним законодавством строків, в порядку п. 44.5 ст. 44 ПКУ.

До вказаних листів були долучені копії документів, отриманих з органів МВС про факт здійсненого злочину, у тому числі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем на підставі наказу від 10 грудня 2014р. №37 згідно п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014 р.

За наслідком перевірки, відповідачем оформлено акт № 615/26-57-22-04-21/33061725 від 23.12.2014р.

Позивач вважає, що відповідачем допущено бездіяльність у частині не продовження строку проведення перевірки всупереч приписам податкового законодавства, а отже і дії щодо проведення спірної перевірки є протиправними, що завдає шкоди охоронюваним законом правам та інтересам позивача, на захист яких позивачем проявлено даний позов.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов’язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумління виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як встановлено пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Разом з тим, зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідачем в ході документальної позапланової виїзної перевірки досліджувались виключно наступні дані: - автоматизованої інформаційної системи Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві: АІС Податковий блок; - декларації з податку на додану вартість за липень 2014 р.; - розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за липень 2014р.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем попри надходження 2 листів позивача про повідомлення про неможливість подання документів та продовження строку проведення перевірки, перевірку таки проведено.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд виходив із наступного.

З огляду на вищевикладене обумовлюється висновок проте, що позивач з об’єктивних причин не мав змоги подати відповідачеві відповідні документи, у зв’язку з чим просив перенести термін проведення перевірки до дати відновлення документів. Проте, відповідач на такі пояснення та документальні підтвердження вище окресленої події здійснив документальну перевірку без дослідження первинних документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено п.44.5. ст. 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Таким чином системний аналіз наведених положень ст. 44 ПК України свідчить про безумовний обов'язок податкового органу перенесення терміну проведення спірної перевірки на термін до 90 календарних днів, оскільки проведення перевірки з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за липень 2014 р. пов'язане з необхідністю дослідження первинних документів, що стосуються цих взаємовідносин.

Натомість відповідачем як суб’єктом владних повноважень не надано обґрунтувань та пояснень щодо не прийняття до уваги листів позивача № 116 від 15.12.2014р., №117 від 16.12.2014р., і як наслідок не дотримання приписів ст. 44 ПК України.

Таким чином, в межах спірних правовідносин, відповідачем допущено пасивну поведінку, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, та інтересів позивача.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що оскільки в силу приписів податкового законодавства, відповідач мав перенести терміну проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014 р., дії щодо її проведення також визнаються судом протиправними.

Разом з тим, позовні вимоги щодо зобов'язання утриматись від використання висновків, викладених в акті вих. № 615/26-57-22-04-21/33061725 від 23.12.2014р. та внесення в автоматизовану інформаційну систему «Податковий блок» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» за період 01.07.2014 по 31.07.2014рр. та, які були змінені на підставі акта вих. № 615/26-57-22-04-21/33061725 від 23.12.2014р., задоволенню не підлягають, з огляду про наступне.

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.

Згідно пункту 74.4 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Таким чином, внесення до інформаційних (електронних) баз даних органів податкової служби України відомостей, відображених у акті перевірки є діями, спрямованими на виконання відповідних функцій та завдань та не мають самостійного правового значення, оскільки не являють собою остаточне волевиявлення владного суб’єкта; в подальшому з урахуванням вчинених дій податковим органом може бути прийнято рішення стосовно прав та обов’язків позивача.

Зважаючи на викладене, позов і в цій частині задоволенню не підлягає.

Також задоволенню не підлягає позовна вимога про зобов'язання ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві вилучити з автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акту вих. № 615/26-57-22-04-21/33061725 від 23.12.2014р., з огляду на наступне.

В межах судового розгляду справи підтверджено, що жодних нарахувань або збільшення податкових зобов'язань, рівно як і зменшення суми податкового кредиту, за результатами перевірок, які призводять до змін у структурі податкових зобов'язань платника податків, по відношенню до позивача податковим органом здійснено не було.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що, внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, зокрема, самі по собі не зумовлюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов’язків, змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування (збільшення) податкових зобов'язань платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб’єктом владних повноважень не доведено відсутність бездіяльності щодо не продовження терміну проведення перевірки ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» на строк, визначений п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України та правомірність дій щодо її проведення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014 р.

Визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, що полягає у неприйнятті рішення про продовження терміну проведення перевірки ТОВ «ЛАКОФАРБА ЛТД» на строк, визначений п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур