Справа № 2а/1570/1880/2011
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а/1570/1880/2011

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РУСІЧ І К» до Ізмаїльської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ :

До Одеського окружного адміністративного суду з позовом у лютому 2011 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «РУСІЧ І К» (далі ТОВ «РУСІЧ І К»), третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, до Ізмаїльської районної державної адміністрації, в якому позивач просив визнати протиправними дії відповідача при виданні розпорядження «Про надання громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 67,307 га з земель сільськогосподарського призначення, що віднесені до земель резервного фонду (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матроської сільської Ради» від 12.05.2003 року № 361/А-2003 року; визнати недійсним розпорядження від 12.05.2003 року № 361/А-2003 року.

15.12.2014 року позивачем уточнено вимоги, просив визнати протиправними дії відповідача при виданні розпорядження від 12.05.2003 року № 361/А-2003 року та скасувати вказане розпорядження з дня його видання.

Позивач вказував на те, що згідно договору купівлі-продажу від 05.11.2009 року він є власником нежитлової будівлі, яка складається з нежитлової будівлі, підстанції, берегової механізованої установки, трансформаторної підстанції, загальною площею 141,5 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1. Відповідно ним було отримане право на землекористування для обслуговування нерухомого майна на АДРЕСА_2.

Розпорядженням від 11.01.2010 року № 02/A-2010 позивачу був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації щодо надання в довгострокову оренду земельної ділянки загальною площею 137,5128 га, в т.ч. 126,1033 га земель під штучними водосховищами та 11,4095 га земель під гідротехнічними спорудами, із земель водного фонду, які перебувають у запасі Матроської сільської Ради (за межами населеного пункту) у зв'язку з набуттям позивачем права власності на нерухоме майно.

Розпорядженням Ізмаїльської районної державної адміністрації від 23.04.2010 року № 263/A-2010 було затверджено вищезазначену технічну документацію щодо надання в оренду земельної ділянки.

У січні-лютому 2011 року позивачу, якій був залучений для участі в інших справах, під час їх слуханні стало відомо про розпорядження, що оскаржується.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що оскаржуване розпорядження від 12.05.2003 року №361/А-2003 року прийняте з порушенням чинного земельного законодавства, оскільки відсутня технічна документація із землеустрою щодо складання документів, а саме: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастрового плану земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акту визначення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та інше. Крім того, видання спірного розпорядження без розгляду самого проекту договору оренди земельної ділянки суперечить змісту розпорядження відповідача від 12.05.2003 року, в якому вказано про розгляд проекту договору оренди.

Позивач також вказував, що Ізмаїльська РДА ще в 2004 році самостійно скасувала державну реєстрацію договору оренди землі площею 67,307 га, що, на думку позивача, призвело до скасування права оренди земельної ділянки площею 67,307 га., тобто до правового наслідку - не укладання договору оренди землі з 2004 року. Договір оренди землі з гр. ОСОБА_2 на підставі Розпорядження від 12.05.2003 року 361/А-2003 - взагалі не укладався.

Оскільки відповідач у самостійному порядку не визнав розпорядження не дійсним та не скасував його, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2011 року провадження по справі зупинено до розгляду судом справ №2а/1570/2139/2011 ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Мале приватне підприємство «Будавтотранс» до Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рибоаграрний багатопрофільний кооператив «Ново-Некрасівський», Товариство з обмеженою відповідальністю «РУСІЧ І К» про визнання незаконним та скасування розпоряджень та №2а/1570/2446/2011 ОСОБА_4 до Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи: рибоаграрний багатопрофільний кооператив «Ново-Некрасівський», товариство з обмеженою відповідальністю «РУСІЧ І К» про визнання незаконними та скасування розпоряджень.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2014 року, 31.10.2014 року справа прийнята до провадження та провадження по справі поновлено, у зв'язку з набранням чинності рішень по справам № 2а/1570/2139/2011 та № 2а/1570/2446/201.

Постановою суду від 01.03.2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 22.05.2013 року, по справі №2а/1570/2139/2011 відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Мале приватне підприємство «Будавтотранс» до Ізмаїльської РДА, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Рибоаграний багато профільний кооператив «Ново-Некрасівський», ТОВ «РУСІЧ І К» про визнання незаконними та скасування розпоряджень Ізмаїльської РДА Одеської області від 30.08.2004 року № 879/А-2004 «Про передачу земельної ділянки в оренду багато профільному кооперативу «Ново-Некрасівський»; від 11.01.2010 року № 02/А-2010 «Про надання дозволу ТОВ «РУСІЧ І К» на виготовлення технічної документації щодо надання в довгострокову оренду земельної ділянки на території Матроської сільської ради для рибогосподарських потреб»; від 23.04.2010 року № 263/А-2010 «Про затвердження ТОВ «РУСІЧ І К» технічної документації щодо надання в оренду земельної ділянки із земель водного фонду на території Матроської сільської ради для рибогосподарських потреб та обслуговування нерухомого майна».

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014 року по справі № 2а/1570/2244/2011 скасована постанова Одеського окружного адміністративного суду від 13.02.2012 року та ухвалена нова постанова, якою позов ОСОБА_4 задоволений частково, визнані незаконними та скасовані розпорядження Ізмаїльської РДА Одеської області: - від 30.08.2004 року №879/А-2004 «Про передачу земельної ділянки в оренду рибоаграрному багатопрофільному кооперативу «Ново-Некрасівський», в частині земельної ділянки, площею 68,565 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Матроської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в оренді у ОСОБА_4 відповідно до договору оренди від 25 червня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І., зареєстрованим в реєстрі за № 987; - від 11 січня 2010 року №02/А-2010 «Про надання дозволу TOB «РУСІЧ І К» на виготовлення технічної документації щодо надання в довгострокову оренду земельної ділянки на території Матроської сільської ради для рибогосподарських потреб», в частині земельної ділянки, площею 68,565 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Матроської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в оренді у ОСОБА_4 відповідно до договору оренди від 25 червня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І., зареєстрованим в реєстрі за № 987; - від 23 квітня 2010 року №263/А-2010 «Про затвердження TOB «РУСІЧ І К» технічної документації щодо надання в оренду земельної ділянки із земель водного фонду на території Матроської сільської ради для рибогосподарських потреб та обслуговування нерухомого майна», в частині земельної ділянки, площею 68,565 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Матроської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в оренді у ОСОБА_4 відповідно до договору оренди від 25 червня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р.І., зареєстрованим в реєстрі за № 987.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2015 року касаційну скаргу ТОВ «РУСІЧ І К» задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.02.2012 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014 року по справі № 2-а/1570/2244/2011 скасовано та закрито провадження в адміністративній справі. Позивачу роз'яснено його право на звернення до суду з позовом в цій частині в порядку господарського судочинства.

Ізмаїльською РДА позовні вимоги ТОВ «РУСІЧ І К» визнано у повному обсязі, реєстрація договору оренди від 19.06.2003 року з ОСОБА_2 скасована, ОСОБА_2 не було надано землевпорядної документації та інших документів, які повинні бути невід'ємною частиною договору оренди. Крім того, за даними статистичної форми звітності 6-зем на території Матроської сільської ради в користуванні ОСОБА_2 земельних ділянок не зазначено.

Представник третьої особи ОСОБА_2 надав пояснення до суду, згідно яких вважав позовні вимоги TOB ««РУСІЧ І К» безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до розпорядження, яке оскаржується, ОСОБА_2 було надано в оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею 67,307 га, розташовану за межами населеного пункту на території Матроської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вказаного розпорядження 19.06.2003 року між відповідачем та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований в Ізмаїльському районному відділі земельних ресурсів 19.06.2003 року за №11-71. Відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України (в редакції на момент укладення договору оренди) після укладення вищевказаного договору оренди та його державної реєстрації у ОСОБА_2 виникло право на оренду зазначеної земельної ділянки.

Крім того, представник третьої особи ОСОБА_2 в поясненнях зазначив, що при розгляді іншої справи, в якій приймали участь ті самі сторони, було встановлено факти, які відповідно до ч.1 ст.72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На думку представника третьої особи, рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.06.2010 року, що набуло законної сили 23.03.2011 року, встановлено, що земельна ділянка площею 67,307 га, яка надана в оренду ОСОБА_2, відноситься саме до земель сільськогосподарського призначення. При цьому, позов ОСОБА_2 було задоволено, у визнанні недійсним договору оренди відмовлено, та прийнято рішення про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні орендованою нею земельною ділянкою. Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою суду касаційної інстанції (справа №2-406/10. Участь у вказаній справі брали ПП «Фірма «Родон» (правопопередник позивача у цих правовідносинах) та на стадії касаційного розгляду справи і сам позивач - TOB «Русіч і К».

Крім того, представник в поясненнях на позов зазначив, що відповідно до ч.1 ст.6 КАС України особа має право на звернення з позовом, якщо рішенням, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи та інтереси. Враховуючи, що позивач був зареєстрований як юридична особа в 2009 році, видання відповідачем спірного розпорядження 12.05.2003 року не могло порушувати права, свободи та інтереси позивача, якого на той час взагалі не існувало.

Також представник третьої особи вважав необґрунтованим посилання позивача на те, що існування спірного розпорядження перешкоджає йому користуватися орендованою ним земельною ділянкою водного фонду, оскільки надана в оренду ОСОБА_2 земельна ділянка ніколи не відносилась до земель водного фонду. При цьому представник посилається на те, що розпорядженням Ради Міністрів УРСР №492-р від 11.05.1965 року (справа №2а-482/10/1570), риболовецькому колгоспу ім. Калініна було виділено під будівництво риборозподільника 450,0 га земель, в тому числі 141.4 га із земель лісництва та 308,6 га із земель державного земельного запасу. Як вбачається з листа Матроської селищної ради від 14.06.1995 року №56 (справа №2-406/10) рішенням районної ради від 25.04.1991 року №55 землі площею 16 га були закріплені під пасовища жителям села.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження «Про надання громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 67,307 га з земель сільськогосподарського призначення, що віднесені до земель резервного фонду (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матроської сільської Ради» від 12.05.2003 року № 361/А-2003 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що позивач ТОВ «РУСІЧ І К» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі 26.02.2008 року, номер запису 0031327.

ТОВ «РУСІЧ І К» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.11.2009 року є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі, що розташована по АДРЕСА_1, що складається з: нежитлової будівлі, підстанції, берегової механізованої установки,трансформаторної підстанції, загальною площею 141,5 кв.м., розташованого на землях Матроської сільської Ради Ізмаїльського району Одеської області площею 137,51га.

Розпорядженням Ізмаїльської районної державної адміністрації № 02/А-2010 від 11.01.2010 року «Про надання дозволу TOB «РУСІЧ І К» на виготовлення технічної документації щодо надання в довгострокову оренду земельної ділянки на території Матроської сільської ради для рибогосподарських потреб»:

- передано право на земельну ділянку із земель водного фонду загальною площею 137,51 га, в тому числі під штучними водосховищами 126,1 га, під гідротехнічними спорудами 11,41 га, від РАБК «Ново Некрасівський» до ТОВ «РУСІЧ І К» в зв'язку з набуттям ТОВ «РУСІЧ І К», права власності на нерухоме майно розташоване на цій земельній ділянці;

- надано дозвіл ТОВ «РУСІЧ І К» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки із земель водного фонду загальною площею 137,51 га в тому числі під штучними водосховищами 126,10 га, під гідротехнічними спорудами 11,41 га щодо надання в довгострокову оренду для рибогосподарських потреб та обслуговування нерухомого майна за умовою додержання режиму господарської діяльності у межах прибережних захисних смуг.

Розпорядженням Ізмаїльської РДА № 263/А-2010 від 23.04.2010 року «Про затвердження ТОВ «РУСІЧ І К» технічної документації щодо надання в оренду земельної ділянки із земель водного фонду на території Матроської сільської ради для рибогосподарських потреб та обслуговування нерухомого майна»:

- затверджена технічна документація іі землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок строком на 49 років для рибогосподарських потреб та обслуговування нерухомого майна на території Матроської сільської ради (за межами населеного пункту);

- надано ТОВ «РУСІЧ І К» в оренду строком на 49 лет земельної ділянки загальною площею 137,5128 га, в тому числі 126,1033 га під штучними водосховищами, 11,4095 га під гідротехнічними спорудами, із земель водного фонду, які перебувають у запасі Матроської сільської ради (за межами населеного пункту) для рибогосподарських потреб та обслуговування нерухомого майна, яке перебуває у власності ТОВ «РУСІЧ І К» з орендною платою згідно діючого законодавства.

11.06.2012 року укладений договір між Ізмаїльською РДА та ТОВ «РУСІЧ І К», згідно якого в оренду передається земельна ділянка площею 137,5128га із земель водного фонду для рибогосподарських потреб і обслуговування нерухомого майна, яке розташоване у межах орендованої ділянки і перебуває у власності ТОВ «РУСІЧ І К».

В своєму адміністративному позові позивач ТОВ «РУСІЧ І К» вказував, що на час придбання нерухомого майна та виготовлення технічної документації зазначені землі водного фонду перебували у користуванні РАБК «Ново-Некрасівський» на підставі розпорядження Ізмаїльської РДА від 30.08.2004 року № 879/А-2004 «Про передачу земельної ділянки в оренду рибо аграрному багато профільному кооперативу «Ново-Некрасівський», проте під час слухання судових справ позивачу стало відомо, що незважаючи на те, що під час видання вказаного розпорядження Ізмаїльською РДА від 30.08.2004 року № 879/А-2004 була діючою ухвала апеляційного суду Одеської області від 06.05.2004 року по справі за позовом ОСОБА_6, поданим до Ізмаїльського районного суду 27.08.2003 року (справа № 2-406/10), договір оренди земельної ділянки, укладений 19.06.2003 року між Ізмаїльською РДА та ОСОБА_2 було визнано недійсним (визнано, що на час укладення договору користувачем земельної ділянки був РАБК «Ново-Некрасівський»), у зв'язку з чим 25.05.2004 року зазначений договір оренди від 19.06.2003 року було знято з реєстрації, але не було скасоване розпорядження від 12.05.2003 року № 361/А-2003 року «Про надання громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 67,307 га з земель сільськогосподарського призначення, що віднесені до земель резервного фонду (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матроської сільської Ради», яке на думку позивача повинно бути визнано недійсним.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлені наступні обставини.

Розпорядженням Ради Міністрів УРСР №492-р від 11.05.1965 року риболовецькому колгоспу ім. Калініна Ізмаїльського району під будівництво риборозплідників відведено 450,0 га земель Ізмаїльського лісництва Ізмаїльського лісгоспзагу 141,4га (не вкритих лісом), земель державного земельного запасу 308,6га у постійне користування з виключенням з держлісфонду площі, що відводяться від Ізмаїльського лісгоспзагу носяться із земель Ізмаїльського лісництва.

Як вбачається з паспорту технічного стану прудового фонду рибоколгоспу ім. Калініна, затвердженого 08.08.1985 року загальносоюзним рибопромисловим об'єднанням Азово-чорноморського басейну загальна площа прудов складала 487 га, у тому числі ділянка «Петушки» - 126 га. У 1990 році рибоколгоспу ім. Калініна виданий державний акт на право користування землею для рибного та сільськогосподарського виробництва на 2277,2 га землі, у тому числі ділянка №5 (пруди на АДРЕСА_2).

Матроська сільська рада народних депутатів 01.06.1995 року прийняла рішення №33 «Розгляд листів рибоколгоспу ім. Калініна о передачі землі у колективну власність», згідно якого сільрада відмовила у передачі земель у колективну власність рибоколгоспу ім. Калініна у розмірі 141 га та залишила на АДРЕСА_2 під пруди у користуванні земельні угіддя площею 141га за рибоколгоспом ім. Калініна.

23.09.2000 року на загальних зборах рибоколгоспу ім. Калініна було затверджено Положення про паювання та виділення майна при реформуванні рибоколгоспу.

10.07.2000 року Ізмаїльською РДА зареєстрований Рибоаграрний багатопрофільний кооператив «Ново-Некрасівський». Згідно Статуту кооперативу він є правонаступником по всім майновим та особистим правам та обов'язкам рибоколгоспу ім. Калініна.

Матроська сільська рада народних депутатів 05.07.2001 року прийняла рішення №257-ХХІІІ та №259-ХХІІ, якими відповідно відмовила РАБК «Ново-Некрасівський» передати земельну ділянку 150,9 га в постійне користування та надала згоду на передачу цієї земельної ділянки у тимчасове користування на умовах оренди.

Відповідно до довідки Ізмаїльського районного відділу земельних ресурсів від 28.10.2002 року №12/1233 за даними земельного кадастру у користуванні РАБК «Ново-Некрасівський» знаходяться, зокрема на території Матроської сільської ради 162га земель, з яких 15,74га сільськогосподарських угідь (рілля, пашня), 137 га водоймища.

При цьому Ізмаїльський районний відділ земельних ресурсів звернувся до Одеської філії інституту землеустрою УААН з клопотанням листом від 13.08.2002 року про виготовлення технічної документації по передачі земель в тимчасове користування кооперативу «Ново-Некрасівський» на території Ізмаїльського району.

Згідно технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку передану в дострокову оренду РАБК «Ново-Некрасівський» на території Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області вона виготовлена у 2004 році Державним підприємством «Одеській науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» згідно договору №816 від 13.09.2002 року замовником якої є РАБК «Ново-Некрасівський. В технічній документації наявний акт від 13.08.2004 року інвентаризації земель, які знаходяться в користуванні РАБК «Ново-Некрасівський» якій складений на замовлення кооперативу, згідно якого площа земельної ділянки яка знаходиться в користуванні РАБК становить 137,51 га, у тому числі під ставками 126,10 га, під дамбами 11,41 га.

Згідно земельно-облікових даних загальна площа земельної ділянки становить 150,9 га. Саме ця площа землі зазначена в рішенні Матроської сільської ради народних депутатів від 05.07.2001 року про надання згоди РАБК «Ново-Некрасівський» на передачу земельної ділянки у тимчасове користування на умовах оренди .

Відповідно до договору оренди, укладеному 17.09.2004 року між Ізмаїльською РДА на підставі розпорядження №879/А 2004 від 30.08.2004 року та РАБК «Ново-Некрасівський», в оренду передана земельна ділянка площею 137,51га, у тому числі 126,10 під штучними водосховищами та 11,41 га під гідротехнічними спорудами. На земельній ділянці знаходиться адміністративний будинок, якій знаходиться на балансі «Оредаря». Згідно п.5.1 договору земельна ділянка передається із земель несільськогосподарського призначення (землі водного фонду) в оренду для рибогосподарських потреб.

Судом встановлено, що до укладення договору оренди від 17.09.2004 року згідно виготовленої технічної документації, яка виготовлялась відповідно до договору №816 від 13.09.2002 року, зазначена земельна ділянка площею 137,51 га, у тому числі 126,10 під штучними водосховищами та 11,41 га під гідротехнічними спорудами, знаходилась у фактичному користуванні РАБК «Ново-Некрасівський» після розпаювання рибоколгоспу ім. Калініна. На балансі РАБК «Ново-Некрасівський» знаходились штучні пруди, адміністративна будівля, трансформаторна підстанція. РАБК «Ново-Некрасівський» здійснював рибогосподарську діяльність отримані ним 20.03.2002 року атестати Міністерства аграрної політики про присвоєння статусу племінного репродуктора з розведення строкатого та білого товстолобика.

Згідно відомостей відділу земельних ресурсів у Ізмаїльському районі Одеської області Головного управління Земельних ресурсів у Одеській області земельна ділянка, яка надана в оренду РАБК «Ново-Некрасівський» відноситься до земель не сільськогосподарського призначення (землі водного фонду). З викладеного вбачається, що земельна ділянка площею 137,51 га, у тому числі 126,10 га під штучними водосховищами (п'ять ставків) та 11,41 га під гідротехнічними спорудами відноситься до земель водного фонду.

Користувачами вказаних земель водного фонду були рибоколгосп ім. Калініна (до розпаювання у 2000 році). З 2000 року нерухомим майном та земельною ділянкою водного фонду, взявши їх на свій баланс, фактично користувався РАБК «Ново-Некрасівський», який 05.07.2001 року отримав рішення Матроської сільської ради народних депутатів №259-ХХІІ про надання згоди на передачу земельної ділянки 150,9 га в постійне користування.

Договір оренди на вказану земельну ділянку водного фонду був укладений з Ізмаїльською РДА лише від 17.09.2004 року згідно розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області № 879/А-2004 від 30.08.2004 року у зв'язку з виготовленням технічної документації з 2002 до 2004 року).

11.01.2010 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією Одеської області видане розпорядження № 02/А-2010 від 11.01.2010 року про передачу права земельної ділянки із земель водного фонду загальною площею 137,51 га в тому числі під штучними водосховищами 126,10 га, під гідротехнічними спорудами 11,41 га, від РАБК «Ново-Некрасівський» до ТОВ «РУСІЧ І К» у зв'язку із набуттям ТОВ «РУСІЧ І К» права власності на нерухоме майно розташоване на цій земельній ділянці. З викладеного вбачається віднесення земельної ділянки за цільовим призначенням до земель водного фонду та її користування послідовно колгоспом ім. Калініна, РАБК «Ново-Некрасівський» ТОВ «РУСІЧ І К».

Колегією суддів також встановлено, що у період фактичного користування кооперативом «Ново-Некрасівський» земельною ділянкою площею 137,51 га, у тому числі 126,10 га під штучними водосховищами та 11,41 га під гідротехнічними спорудами, та під час виготовлення кооперативом «Ново-Некрасівський» технічної документації із землеустрою, тобто до укладення договору оренди від 17.09.2004 року відповідно до розпорядження № 879/А-2004 від 30.08.2004 року, Ізмаїльською РДА 12.05.2003 року прийняті розпорядження № 360/А-2003 року «Про надання громадянину ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 68,565 га з земель сільськогосподарського призначення, що віднесені до земель резервного фонду (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матроської сільської Ради» та оскаржуване у даній справі розпорядження № 361/А-2003 року «Про надання громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 67,307 га з земель сільськогосподарського призначення, що віднесені до земель резервного фонду (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матроської сільської Ради».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розпорядження відповідача № 361/А-2003 року від 12.05.2003 року «Про надання громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 67,307 га із земель сільськогосподарського призначення, що віднесені до земель резервного фонду (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матроської сільської Ради» підлягає скасуванню.

Так, статтею 19 ЗК України в редакції, яка діяла на час видання оскаржуваного розпорядження відповідача, визначені категорії земель, якими є, зокрема: землі сільськогосподарського призначення та землі водного фонду.

Згідно до положень ст. 20 ЗК України, в редакції яка діяла на час видання оскаржуваного розпорядження відповідача, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади а органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

«Порядок зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №502 від 11.04.2002 року. З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпоряджень від 12.05.2013 року та на замовлення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Ізмаїльською районною філією державного підприємства «Одеській регіональний центр державного земельного кадастру» виготовлена технічна документація зі складання договорів оренди земельної ділянки гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 із земель резервного фонду на території Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (справа № 2-406/10). Відповідно до зазначеної технічної документації заяву в Ізмаїльську РДА на надання згоди на виділення земельної ділянки в оренду на АДРЕСА_2 для ведення товарного сільського виробництва подав ОСОБА_4

В матеріалах справи також наявний висновок за підписом голови Матроської сільради на виділення ОСОБА_4 в оренду земельної ділянки у розмірі 150,0 га на землях Матроської сільради для ведення товарного сільського виробництва.

Згідно технічного завдання на розробку технічної документації на підставі розпоряджень від 12.05.2013 року та на замовлення громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_2 загальна площа земельної ділянки складає 135,872га.

З технічної документації вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виділено 135,872 га сіножатей для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме ОСОБА_4 - 68,565 га сільськогосподарських угідь (кормових угідь), громадянці ОСОБА_2 - 67,307 га, з яких 67,263 га сільськогосподарських угідь (кормових угідь), 0,044 га під будівлями.

При цьому, землі які виділені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та знаходяться на АДРЕСА_2 - не відносяться до земель сільськогосподарського призначення, не є сільськогосподарськими угіддями (кормовими угіддями), сіножаттями, а відносяться до земель водного форду.

Таким чином, фактично ОСОБА_4 виділено два водойми (ставка) та землі під гідротехнічними спорудами (дамби, приберегові смуги), ОСОБА_2 виділено три ставка, землі під гідротехнічними спорудами (дамби, приберегові смуги) та землі під будівлями, які знаходься на дамбі та які перебували після розпаювання рибного колгоспу ім. Калініна з 2000 року у фактичному користуванні та на балансі РАБК «Ново-Некрасівський», а згідно рішення Матроської сільради кооперативом «Ново-Некрасівський» оформлено та отримано свідоцтво на право власності від 03.10.2006 року на будівлю площею 141,5 кв.м, берегові механізовані установки, трансформаторну підстанцію. На теперішній час будівля та споруди є власністю позивача ТОВ «РУСІЧ І К», відповідно, зазначені будівлі та споруди не знаходились у власності або користуванні ОСОБА_2

Цільове призначення земель, їх віднесення до земель водного фонду та використання для рибогосподарської діяльності не змінювалось, та розпорядженням Ради Міністрів УРСР №492-р від 11.05.1965 року ці землі були виділені під будівництво риборозподільників, а згідно паспорта технічного стану прудового фонду рибоколгоспу ім. Калініна, затвердженого 08.08.1985 року, на АДРЕСА_2 знаходяться пруди площею 126 га.

Колегія суддів бере до уваги той факт, що відділ Держкомзему в Ізмаїльському районі Одеської області під час розгляду справи № 2-406/10 повідомляв про те, що згідно договорів ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_2 претендують на земельну ділянку під водою (пруди-риборозплідники).

Вираховуючи викладене колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції стосовно хибності доводів представника третьої особи про те, що ОСОБА_2 були виділені землі сільськогосподарського призначення, які ніколи не відносились до земель водного фонду.

ОСОБА_2 була обізнана про виділення їй у користування згідно оскаржуваного розпорядження не сільськогосподарських угідь (сіножать), а прудив (ставків), про що свідчить позовна заява ОСОБА_6 від 27.08.2003 року по справі № 2-406/10, в якій зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посилаючись на наявність у них договорів оренди прудив встановили запори на в'їзд до прудив та адмінбудівель, зустрічна заява ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 03.09.2003 року, в якій ОСОБА_2 зазначає про неправомірне створення прудив на АДРЕСА_2 та будівництво споруд.

Договір оренди земельної ділянки від 19.06.2003 року (у визнанні якого недійсним відмовлено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.06.2010 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду від 23.03.2014 року), складений між Ізмаїльською РДА та юридичною особою МПП «Будавтотранс» (керівник ОСОБА_2), у той час коли оскаржуване розпорядження № 361/А-2003 року від 12.05.2003 року (як і технічна документація) стосується фізичної особи ОСОБА_2, яка є третьою особою по справі.

Таким чином, ОСОБА_2 як фізичною особою не укладався договір оренди на підставі розпорядження № 361/А-2003 року від 12.05.2003 року.

Тобто, враховуючи, що оскаржуваним розпорядженням № 361/А-2003 року від 12.05.2003 року та згідно технічної документації фізичній особі ОСОБА_2 виділено 67,307 га з земель сільськогосподарського призначення, які, як встановлено судом, такими не були станом на 12.05.2003 року та ні є на даний час, а були та є землями водного фонду, і знаходились у фактичному користуванні на час видання оскаржуваного розпорядження у РАБК «Ново-Некрасівський», який 05.07.2001 року згідно рішення Матроської сільської ради народних депутатів №259-ХХІІ отримав згоду на передачу земельної ділянки 150,9 га в постійне користування та з 2002 до 2004 року виготовляв технічну документацію у Державному підприємстві «Одеській науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» замовником якою був РАБК «Ново-Некрасівський» згідно договору №816 від 13.09.2002 року, - вірним є висновок суду першої інстанції про необхідність скасування розпорядження № 361/А-2003 року від 12.05.2003 року «Про надання громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 67,307 га з земель сільськогосподарського призначення, що віднесені до земель резервного фонду (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матроської сільської Ради» як такого, що не ґрунтується на вимогах законодавства.

Враховуючи всі вищевикладені обставини колегія суддів приходить до висновку, що розпорядження від 12.05.2003 року № 361/А-2003 року прийняте відповідачем у порушення вимог статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем доведено обставини, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог, а тому такі вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування розпорядження від 12.05.2003 року № 361/А-2003 року.

Разом з тим вірним є висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача при виданні розпорядження від 12.05.2003 року № 361/А-2003 року не підлягають задоволенню, оскільки прийняття рішень у формі розпорядження є компетенцією районної адміністрації, а самі по собі дії щодо видання розпоряджень не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, суб'єктів правовідносин.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Апелянт свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: А.Г.Федусик