Справа № 823/2311/14
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року справа № 823/2311/14

м. Черкаси

14 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Каліновської А.В.,

при секретарі - Шалько І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості кошти у сумі 971 грн. 27 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог Закону України «Про зайнятість населення» під час перебування на обліку в Святошинському районному центрі зайнятості приховано факт перебування у трудових відносинах з ТОВ «Домінос Піцца Юкрейн» та, як наслідок, отримання прибутку, що є підставою для стягнення з відповідача в судовому порядку незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю.

Позивач, про час, дату та місце судового розгляду справи, повідомлений належним чином, свого представника до суду не направив, подав клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому судовий розгляд справи проводився за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним законом, що визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття є Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III від 02.03.2000 (далі по тексту - Закон № 1533).

Так, згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі по тексту - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до Закону № 1533 має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних. Члени особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками, громадяни України, які працюють за межами України та не застраховані в системі соціального страхування на випадок безробіття країни, в якій вони перебувають, мають право на забезпечення за Законом № 1533 за умови сплати страхових внесків, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (ч.ч. 2,3 ст. 6 Закону № 1533).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1533 видами забезпечення за Законом № 1533 є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Судом встановлено, що 30 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; не є суб'єктом підприємницької діяльності; не отримує відповідно до законодавства допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку, допомогу, компенсацію чи надбавку по догляду за дитиною-іналідом, інвалідом І групи, особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку, грошове забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; не є членом особистого селянського господарства; не є фермером чи членом фермерського господарства; не навчається на денній (очній) формі навчання.

Наказом Святошинського районного центру зайнятості №НТ130730 від 30.07.2013 ОСОБА_1 надано статус безробітного.

Наказом Святошинського районного центру зайнятості №НТ130806 від 06.08.2013 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з 06.08.2013 по 31.07.2014.

Згідно Наказу Святошинського районного центру зайнятості №НТ131007 від 07.10.2013 відповідачу скорочено виплату допомоги по безробіттю на 15 календарних днів з 04.10.2013 по 18.10.2013 у зв'язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» відповідно до пп. « 5» п. 5 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 5 п. 5.4 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності».

Відповідно до Наказу Святошинського районного центру зайнятості №НТ131030 від 30.10.2013 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з самостійним працевлаштуванням.

За результатами проведеної перевірки даних щодо перебування у трудових відносинах та отримання доходу ОСОБА_1 посадовою особою Печерського районного центру зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» №241 від 26.02.2014, в якому встановлено, що в результаті обміну між Державним центром зайнятості та Державною податковою адміністрацією було встановлено факт отримання доходу у 3 кварталі 2013 року ОСОБА_1 у ТОВ «Домінос Піцца Юкрейн»; громадянин ОСОБА_1 працював у ТОВ «Домінос Піцца Юкрейн» з 23.09.2013 (наказ про призначення на посаду від 23.09.2013 №36-г) по 07.10.2013 (наказ про звільнення від 07.10.2013 №12-Гз) та отримував заробітну плату.

24 березня 2014 року на підставі Наказу Святошинського районного центру зайнятості №101 від 24.03.2014 складена довідка-розрахунок №05-27/1343, в якій визначено, що сума, яка підлягає відшкодуванню за період з 23.09.2013 по 03.10.2013 становить 971 грн. 27 коп.

25 березня 2014 року відповідачу направлено повідомлення №01-27/1394 щодо повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю у сумі 971 грн. 27 коп.

Вказане повідомлення отримане відповідачем 09.04.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься у матеріалах справи.

У матеріалах справи відсутні докази повернення ОСОБА_1 коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 971 грн. 27 коп.

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що відповідно до ч.1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення" № 5067-XII від 05.07.2012р. (далі по тексту - Закон № 5067-XII), до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, інвалідом I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за ним відповідно до законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону № 5067-XII безробітним визначається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону № 5067-VI статусу безробітного може набути:

1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;

2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам";

3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Отже, не можуть бути безробітними особи, що працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, та, як наслідок, отримують дохід від такої зайнятості.

Таким чином, відповідач під час перебування на обліку в Святошинському районному центрі зайнятості, отримуючи допомогу по безробіттю, був зайнятою особою, отримував дохід, а отже не мав права на реєстрацію в якості безробітного та на отримання відповідного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 статті 36 Закону № 1533 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідальність застрахованих осіб за порушення порядку отримання статусу безробітного передбачена статтею 36 Закону № 1533, згідно якої сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів, виплачених відповідачу як допомога по безробіттю є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (20032, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, ідентифікаційний код 03491091) кошти, виплачені як допомога по безробіттю в сумі 971 (дев'ятсот сімдесят одна) грн. 27 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлено 20 квітня 2015 року.