Справа № 2а-172/12/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2015р. м. Київ К/9991/58169/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012 по справі №2а-172/12/2670 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.08.2011 №.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби 21.09.2012 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 24.09.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпункту 4.3.3 пункту 4.3 статті 4, пунктів 9.6.1, 9.6.8 пункту 9.6 статті 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва було проведено камеральну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2010 по 31.12.2010.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 7.1 статті 7, підпункту 9.6.6 пункту 9.6 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» внаслідок несплати податку з доходів фізичних осіб за ставкою 15 відсотків з інвестиційного прибутку отриманого у 2010 році від операцій з цінними паперами, емітованими Міністерством фінансів України у розмірі 4027000,00грн.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Печерському районі міста Києва складено акт від 12.07.2011 №21/17-114 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.08.2011 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на 604050,00грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 у 2010 році було придбано цінні папери (емітовані Міністерством фінансів України облігації внутрішньої державної позики України, на пред'явника, процентні) на загальну суму 11180000,00грн., які в подальшому було продано Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕТІС» та отримано дохід у загальному розмірі 15207000,00грн.

Підпунктом 9.6.6 пункту 9.6 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначено, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року.

Відповідно до положень підпункту 9.6.8 пункту 9.6 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» не підлягає оподаткуванню та не включається до складу загального річного оподатковуваного доходу, зокрема, дохід, отриманий платником податку від продажу інвестиційних активів у випадках, визначених підпунктами 4.3.3 та 4.3.18 пункту 4.3 статті 4 цього Закону.

У випадках, визначених підпунктами «а» і «б» цього підпункту, платник податку не включає до розрахунку загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами суму таких доходів та витрат на придбання таких інвестиційних активів.

Підпунктом 4.3.3 пункту 4.3 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» встановлено, що до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються (не підлягають відображенню в його річній податковій декларації) сума доходів, отриманих у вигляді процентів платником податку від розміщення ним коштів у цінні папери, емітовані Міністерством фінансів України, виграші у державну лотерею.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що доходи отримані платником податку від операцій з облігаціями внутрішньої державної позики, які емітовані Міністерством фінансів України (включаючи інвестиційний прибуток від операцій з купівлі-продажу в звітному періоді облігацій внутрішньої державної позики, емітованих Міністерством фінансів України) не підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб та не включаються до складу його загального місячного або річного оподатковуваного доходу, що свідчить про необґрунтованість висновку податкового органу про заниження позивачем податку.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що дохід від операцій з продажу ОСОБА_1 цінних паперів, емітованих Міністерством фінансів України, підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.

Враховуючи викладене, з мотивувальної частини судових рішень першої та апеляційної інстанцій необхідно виключити висновок про заниження податку з доходів фізичних осіб за операціями з купівлі-продажу облігацій внутрішньої державної позики, які емітовані Міністерством фінансів України, а також посилання на пункт 17.2 статті 17 та пункт 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» як на обґрунтування підстав для задоволення позову.

В той же час, зважаючи на те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 02.08.2011 № безвідносно мотивування такого висновку, судові рішення підлягають залишенню без змін.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2012 по справі №2а-172/12/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 239№ Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв