Справа № 806/5221/14
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Житомир справа № 806/5221/14

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом прокурора Любарського району в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації, Державної інспекції сільського господарства у Житомирській області до Любарської районної державної адміністрації третя особа : ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження від 28.02.2014 р. №54,-

встановив:

Прокурор Любарського району в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації, Державної інспекції сільського господарства у Житомирській області звернувся до суду з позовом до Любарської районної державної адміністрації, третя особа : ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження від 28.02.2014 р. №54. В обґрунтування позову прокурор зазначив, що розпорядженням голови Любарської районної державної адміністрації 28.02.2014 р. №54 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки замкненої природної водойми орієнтованою площею 2,5 га за межами населеного пункту с. Гізівщина за рахунок земель водного фонду державної власності на території Гізівщинської сільської ради для рибогосподарських потреб. На думку прокурора зазначене розпорядження винесено за межами повноважень відповідача, а тому просить визнати його протиправним та скасувати .

Прокурор просив позов задовольнити у повному обсязі, справу розглянути у порядку письмового провадження.

Представники позивача Житомирської обласної державної адміністрації, Державної інспекції сільського господарства у Житомирській області у судове засідання не з'явилися.

Представник позивача Державної інспекції сільського господарства у Житомирській області просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, у вирішенні позову поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 21.10.2013 року ОСОБА_2 звернувся до голови Любарської РДА із заявою про надання дозволу на виготовлення проектної документації на передачу у власність закритого водного об'єкта орієнтовною площею 2,5 га, який знаходиться на території Гізівщинської сільської ради Любарського району.

Розпорядженням голови Любарської районної державної адміністрації 04.11.2013 р. №276 було надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проектної документації на передачу у власність замкненої водойми (ставу) орієнтовною площею 2,5 га., який перебуває у державній власності і знаходиться на території Гізівщинської сільської ради Любарського району.

Розпорядженням голови Любарської районної державної адміністрації 28.02.2014 р. №54 визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Любарської районної державної адміністрації 04.11.2013 р. №276 та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки замкненої природної водойми орієнтованою площею 2,5 га за межами населеного пункту с. Гізівщина за рахунок земель водного фонду державної власності на території Гізівщинської сільської ради для рибогосподарських потреб.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За приписами ч.3, 5 ст.122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Постановою Верховної Ради "Про Концепцію розвитку водного господарства України" від 14.01.2000 N 1390-XIV визначено, що водне господарство це - галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків.

За приписами Закону України, "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" рибне господарство - галузь економіки, завданнями якої є вивчення, охорона, відтворення, вирощування, використання водних біоресурсів, їх вилучення (добування, вилов, збирання), реалізація та переробка з метою одержання харчової, технічної, кормової, медичної та іншої продукції, а також забезпечення безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості.

Рибогосподарська діяльність діяльність юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, пов'язана з вивченням водних біоресурсів, їх охороною, відтворенням, спеціальним використанням, переробкою, реалізацією тощо.

Відповідо до ст.1 Водного кодексу Україну рибогосподарський водний об'єкт - водний об'єкт (його частина), що використовується для рибогосподарських цілей.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що законодавством чітко надано визначення терміну "водне господарство", який не є тотожним поняттям до терміну "рибогосподарські потреби", а тому у відповідача були відсутні правові підстави щодо розпорядження землями за межами населеного пункту та виділення їх рибогосподарських потреб.

Суд також вважає за необхідне відмітити, що аналогічну правову позицію щодо розмежування повноважень районних та обласних державних адміністрацій висловлено Верховним Судом України у постанові від 11.09.2013 року по справі №6-71цс13.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що прийняття головою Любарської районної державної адміністрації розпорядження про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки замкненої природної водойми орієнтованою площею 2,5 га за межами населеного пункту с. Гізівщина за рахунок земель водного фонду державної власності на території Гізівщинської сільської ради для рибогосподарських потреб є перевищенням наданих законом повноважень.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов прокурора Любарського району в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації, Державної інспекції сільського господарства у Житомирській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Любарської районної державної адміністрації 28.02.2014 р. №54 в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки замкненої природної водойми орієнтованою площею 2,5 га за межами населеного пункту с. Гізівщина за рахунок земель водного фонду державної власності на території Гізівщинської сільської ради для рибогосподарських потреб та замовлення ОСОБА_2. в пректній організації технічного паспорту на водойму із обгрунтуванням її замкнутості після чого замовити у землевпорядній організації, яка має дозвіл на виготовлення документації із землеустрою проект відведення земельної ділянки замкненої природної водойми у власність.

Заходи забезпечення позову скасувати.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева