Справа № 808/991/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року (16 год. 05 хв.) Справа № 808/991/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про: стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач або ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась із адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 2 256,55 грн. та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 311,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 2 256,55 грн. та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 311,39 грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих податкових зобов'язань, а також узгоджених грошових зобов'язань донарахованих контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень. Крім того, за період з 06.10.2014 по 12.11.2014 відповідачу на підставі п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в розмірі 96,89 грн. Вказує, що з метою погашення заборгованості та на виконання вимог Податкового кодексу України, відповідачу було направлено податкову вимогу від 08.05.2014 № 212-25, яка залишилась без виконання. Враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку не погашено заборгованість до бюджету, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.02.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/991/15 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 06.03.2015.

06.03.2015 Запорізьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про зупинення провадження у справі до 23.03.2015.

Відповідно до ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 23.03.2015 провадження у справі поновлено.

В судове засідання 23.03.2015 ані представник позивача, ані відповідач не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

23.03.2015 представником позивача через канцелярію суду подано уточнюючу позовну заяву (вх. № 12388). З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 2 163,86 грн. та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 157,00 грн.

Також, представником позивача подано до суду клопотання (вх. № 12426) про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги в сумі 2 320,86 підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

В порядку ст. 137 КАС України, судом прийняті до розгляду зменшені позовні вимоги.

Причини неявки в судове засідання відповідача суду невідомі. Будь-яких клопотань, заяв або пояснень по суті позовних вимог від відповідача до суду також не надходило.

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.09.2014 № 19310757, відповідач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 17.02.2011 Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця - 2 063190.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України) визначено обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно п. 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України, платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем подані до контролюючого органу розрахунки суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за наступні податкові періоди, а саме:

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 22.09.2014 № за серпень 2014 року, згідно якого відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 800,00 грн.;

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 20.10.2014 № за вересень 2014 року, згідно якого відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 800,00 грн.;

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 22.01.2015 № , згідно якого відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 61,00 грн.;

- розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства від 22.01.2015 № , згідно якого відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 29,00 грн.

За правилами п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

У передбачений законом термін відповідачем не сплачено задекларовану суму податкових зобов'язань по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за вказані періоди, тому вона набула статусу податкового боргу.

Крім того, судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором з питань контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Саломатовою Катериною Миколаївною проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з питання своєчасності сплати з ЗРВСХ за листопад 2013 року, грудень 2013 року, лютий 2014 року, квітень 2014 року та травень 2014 року. При перевірці були використані розрахунок суми збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства за листопад 2013 року, грудень 2013 року, лютий 2014 року, квітень 2014 року та травень 2014 року.

За результатами вищезазначеної перевірки контролюючим органом складено акт перевірки від 08.10.2014 № 1128/21/НОМЕР_1, яким встановлено несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку/ЗРВСХ, чим платником податків порушено п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу 2, п. 223,2 ст. 223 Податкового кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи, примірник акту перевірки підписано та отримано відповідачем.

На підставі акту перевірки про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку/ЗРВСХ від 08.10.2014 № 1128/21/НОМЕР_1 позивачем винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 08.10.2014 № , яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 20% від грошового зобов'язання, погашеного з затримкою, що становить 120,39 грн.;

- - податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 08.10.2014 № , яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 10% від грошового зобов'язання, погашеного з затримкою, що становить 116,58 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані особисто відповідачем 08.10.2014, про що свідчить його особистий підпис на корінці податкових повідомлень-рішень. Відповідачем не надано суду доказів оскарження податкових повідомлень-рішень форми «Ш» від 08.10.2014 № та № , отже грошові зобов'язання за ними вважаються узгодженими та підлягають сплаті до бюджету у визначені податковим законодавством строки.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Враховуючи те, що сума штрафу, застосована до відповідача, згідно вищезазначених податкових повідомлень-рішень, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у встановлені законодавством строки не сплачена до бюджету, то вона набула статусу податкового боргу.

Крім того, згідно приписів п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 131.1 ст. 131 Податкового кодексу України, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Судом з'ясовано, що за відповідачем рахується залишок несплаченої пені в розмірі 96,89 грн.

Підсумовуючи вищенаведені обставини, податковий борг відповідача по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства становить 2 163,86 грн.

Також, відповідно до п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Підпунктом 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України визначено, що податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За приписами п.п. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати (п.п. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України).

З матеріалів справи судом встановлено, що 10.02.2014 відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи разом з розрахунком податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності (додаток 5 до податкової декларації). Відповідно до вказаної податкової декларації та розрахунку, відповідачем самостійно визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті в бюджет за підсумками 2013 року в розмірі 628,00 грн., а також визначено розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягають сплаті до бюджету у 2014 році в сумі 157,00 грн.

В результаті несплати у визначені законодавством строки самостійно задекларованих податкових зобов'язань, за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 311,39 грн., з яких позивачем заявлено до стягнення податковий борг в розмірі 157,00 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.05.2014 позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 212-25 на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями у розмірі 798,03 грн., яка отримана особисто відповідачем 13.05.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На даний час податкова вимога форми «Ф» від 08.05.2014 № 212-25 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України позивачем не відкликана, оскільки з моменту її виставлення заборгованість, яка обліковується за відповідачем, залишається не погашеною до бюджету, що підтверджується наданими позивачем довідкою про заборгованість та картками особового рахунку платника податків за спірний період.

Згідно з пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи судом з'ясовано, що відповідачем були подані до контролюючого органу уточнюючі розрахунки суми збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за травень - вересень 2014 року, реєстраційні номери , , , , від 19.03.2015. Однак, згідно наданої ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області копії листа, зазначені уточнюючі розрахунки не прийняті контролюючим органом у зв'язку із порушенням при їх складанні положень п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України. З огляду на це, останні вважаються неподаними.

Отже, за відповідачем обліковується податковий борг по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства на загальну суму 2 256,55 грн., з яких позивачем до стягнення заявлено заборгованість в розмірі 2 163,86 грн., що підтверджується даними картки особового рахунку платника податків.

Згідно наданої позивачем довідки, станом на 23.03.2015 відповідач має податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 311,39 грн., з яких позивачем до стягнення заявлено 157,00 грн.

Під час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості, нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, а також доказів, які б спростовували доводи позивача.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69118, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету у Комунарському районі (р/р 0005, код платежу 19060100, призначення платежу «Збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства», банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг по збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 2 163,86 (дві тисячі сто шістдесят три гривні 86 коп.) грн. та на користь Місцевого бюджету у Комунарському районі (р/р 0005, код платежу 11010500, призначення платежу «Податок, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) податковий борг податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 157,00 (сто п'ятдесят сім гривень 00 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко