Справа № 816/1092/15-а
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Полтава Справа № 816/1092/15-а
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кльопової І.Г.,

представника відповідача - Салтан Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача ОСОБА_2
до відповідача Відділу державної реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції
про зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2015 року на адресу Полтавського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Відділу державної реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції про

- зобов'язання Відділу державної реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції, у зв'язку з допущеною технічною помилкою, внести зміни до запису або скасувати запис № 639 від 13.12.2004 з помилкою у прізвищі ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який було зроблено БТІ при реєстрації будинку;

- зобов'язання Відділу державної реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 право на жилий будинок і земельну ділянку - кадастровий № НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та видати відповідні витяги.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що при видачі свідоцтва від 07.12.2004 на право власності на нерухоме майно та при внесенні БТІ 13.12.2004 запису до Державного реєстру прав було допущено технічну помилку - описку: замість прізвища «ОСОБА_2» неправильно було указано «ОСОБА_2». Отже, за доводами ОСОБА_2, указане порушує її права щодо володіння та розпорядження майном, яке належить їй на праві власності. Позивач також зазначає, що при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 Комсомольським відділом земельних ресурсів була допущена описка у кадастровому номері земельної ділянки - неправильно указано № НОМЕР_3; протоколом № 34695 від 30.10.2014 державний кадастровий реєстратор виявив помилку в кадастровому номері земельної ділянки НОМЕР_3 (дублювання кадастрових номерів) і виправив її на НОМЕР_1, про що видав новий витяг державного земельного кадастру про земельну ділянку. За твердженням позивача, у разі проведення державної реєстрації прав на житловий будинок одночасно з державною реєстрацію прав на земельну ділянку державний реєстратор приймає одне рішення про реєстрацію прав.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні. Письмові заперечення мотивовані тим, що у відповідача відсутня законна підстава виправити технічну помилку - описку в Єдиному Державному реєстрі прав на нерухоме майно. У зв'язку з тим, що позивач не звернувся у встановленому порядку до реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції Полтавської області, відсутні підстави для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається (відповідачем не оспорюється), що позивачем побудовано та здано в експлуатацію житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, про що 26.12.2012 Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок.

07.12.2004 Комсомольською міською радою Полтавської області видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою.

Запис у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно зроблено Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 13.12.2004.

При виписці вказаних документів була допущена технічна помилка - описка: замість прізвища «ОСОБА_2» неправильно вказано «ОСОБА_2».

Рішенням виконавчого комітету Комсомольської міської ради від 16.04.2013 № 386 внесені зміни до рішення виконкому від 15.03.1979 № 116 «Про затвердження акту про приймання до експлуатації індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2», а саме: у тексті рішення слово «ОСОБА_2» у всіх відмінках замінити на слово «ОСОБА_2» у відповідних відмінках; внести зміни до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2004, виданого на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, а саме: у графі «власник» слово «ОСОБА_2» замінити словом «ОСОБА_2».

На підставі вказаного рішення № 386 внесено зміни до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2004. Технічна помилка виправлена наступним чином: прізвище ОСОБА_2 закреслено, зверху написано ОСОБА_2. Нижче зроблена відмітка з вказівкою «виправленому вірити», засвідчена печаткою та підписом посадової особи.

ОСОБА_2. звернулась до Відділу Державної реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції із заявою про надання письмової відповіді щодо вимог до документів про право власності на будинок та присадибну ділянку і мотиви відмови у прийнятті цих документів для державної реєстрації прав на будинок та присадибну ділянку за адресою АДРЕСА_1, для подальшого вирішення питання щодо державної реєстрації права власності.

Начальник Відділу Державної реєстраційної служби Л.М. Шумей листом від 23.12.2014 № 667 роз'яснив, що для внесення запису про скасування запису в Державному реєстрі прав заявник подає рішення суду про скасування запису, що набрало законної сили, та документи, що посвідчують особу заявника.

Не погоджуючись із зазначеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Наказом Міністерства юстиції України № 1707/5 від 23.06.2011 затверджено Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції (надалі - Положення № 1705/15).

Відповідно до підпункту 12.15 пункту 12 вказаного Положення № 1705/5 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстраційна служба (структурний підрозділ управління юстиції, що забезпечує реалізацію повноважень Укрдержреєстру) відповідно до покладених на неї завдань здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до закону.

Згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (статті 2, 3 цього Закону).

У статті 8 вказаного Закону зазначено, що орган державної реєстрації прав (орган державної реєстрації прав, утворений Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку): проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 цього Закону державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема рішень судів, що набрали законної сили (пункт 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3502/5 затверджено «Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (надалі - Порядок № 3502/5), пунктом 2.6 якого визначено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 листом від 17.12.2014 звернулася до Відділу Державної реєстраційної служби Комсомольського міського управління юстиції лише із заявою про надання письмової відповіді щодо вимог до документів про право власності і мотиви відмови у прийнятті цих документів для державної реєстрації прав, а не з заявою, встановленої форми, яка визначена наказом Міністерства юстиції України від 17.04.2012 № 595/5 «Про впорядкування відносин, пов'язаних із державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та відповідними документами, передбаченими Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (надалі - Порядок № 868).

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази прийняття відповідачем рішень про державну реєстрацію прав або відмову в проведенні державної реєстрації прав на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. У запереченнях проти адміністративного позову відповідач також зазначає, що не приймалися вказані рішення.

З урахуванням викладеного, з огляду на відсутність звернення позивача до відповідача з документами, передбаченими Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком № 868, у державного реєстратора Комсомольського районного управління юстиції були відсутні правові підстави для державної реєстрації прав на нерухоме майно житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Необґрунтованими та непідтвердженими є також решта позовних вимог про зобов'язання відповідача, у зв'язку з допущеною технічною помилкою, внести зміни до запису або скасувати запис № 639 від 13.12.2004 з помилкою у прізвищі ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який було зроблено БТІ при реєстрації будинку, з огляду на таке.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з Порядком № 3502/5 внесення змін до запису проводиться у зв'язку з опискою, граматичною помилкою.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 Цивільного процесуального кодеку України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або у паспорті.

Проте у матеріалах справи відсутні докази встановлення факту, що має юридичне значення, належності правовстановлюючого документу.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та бездіяльності з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_2.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 18, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Відділу державної реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2015 року.

Суддя Т.С. Канигіна