Справа № 2а-1338/12/0970
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа № 876/1555/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Відкрите акціонерне товариство «Оріана» про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо надання безпідставних висновків в акті ревізії фінансово-господарської діяльності ВАТ «Оріана» №05-21/06, а також винесення незаконної вимоги про усунення порушень від 20 квітня 2012 року №09-05-14-14/3315 в частині пунктів 3 та 4 шляхом включення до висновку: пункту №3 щодо незаконного нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати в сумі 154878,87 грн., і як наслідок зайво нараховано та сплачено до державних цільових фондів 57722,78 грн, у зв'язку з чим слід стягнути 154878,87 грн. зайво виплачених виплат, з осіб, які отримали їх безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 127, 136 КЗпП України, провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду та зарахувати в рахунок майбутніх платежів кошти в сумі 57722,68 грн.; пункту № 4 щодо встановлення завищеного розміру посадового окладу керуючому санацією, що є порушенням ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що привело до зайвого нарахування заробітної плати на загальну суму 13385,6 грн. та зайвого нарахування і перерахування до цільових фондів 4921,89 грн, у зв'язку з чим слід стягнути ці кошти з осіб, що отримали їх безпідставно.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області щодо висновків викладених в акті ревізії фінансово-господарської діяльності відкритого акціонерного товариства «Оріана» за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року за №05-21/06 від 06.04.2012 року, які лягли в основу пункту 3 Вимоги про усунення порушень від 20.04.2012 року №09-05-14-14/3315. Визнано протиправними дії Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області щодо винесення вимоги про усунення порушень від 20.04.2012 року №09-05-14-14/3315 в частині пункту 3 щодо визнання незаконними нарахування та виплати заробітної плати колишньому керівнику ВАТ «Оріана» ОСОБА_1 в сумі 154876,87 грн., а також сплати до державних цільових фондів 57722,78 грн., стягнення зайво виплачених виплат з осіб, які їх отримали безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст. ст. 127, 136 КЗпП України, проведення перерахунку та відповідних взаємозвірок щодо сум внесків до Фонду та зарахування в рахунок майбутніх платежів коштів в сумі 57722,68 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилася Державна фінансова інспекція в Івано-Франківській області та подала апеляційну скаргу, в якій вказала про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт в апеляційній скарзі зазначив, що ревізія підприємства була проведена на законних підставах згідно чинного законодавства. За наслідками ревізії було достовірно встановлено факт переплати колишньому керівнику ВАТ «Оріана» ОСОБА_1 заробітної плати. Це підтверджено первинними документами. Тому інспектори правильно зафіксували це порушення в акті ревізії та з метою забезпечення повернення бюджетних коштів керівникау ВАТ «Оріана» було надіслано вимогу про вчинення відповідних дій, спрямованих на усунення бюджетного порушення. Дії інспекторів були вчинені правомірно в межах повноважень і підстав для визнання їх незаконними немає. Права позивача оскаржуваними діями не порушено. Тому, апелянт вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та дав пояснення, аналогічні доводам, що в ній викладені.

ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу, зазначивши, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і дав їм належну оцінку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та представник ВАТ «Оріана» заперечили щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2012 року на підставі направлень від 13.03.2012 року №198, від 13.03.2012 року №197 та від 12.03.2012 року №188 Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ВАТ «Оріана» за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року.

6 квітня 2012 року складено акт ревізії №05-21/06, згідно якого встановлено, що в порушення вимог ст. 20 Закону України «Про оплату праці» в частині оплати праці за контрактом, що визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту, колишньому керівнику ВАТ «Оріана» ОСОБА_1 незаконно нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 154878,87 грн., як наслідок зайво нараховано та сплачено до державних цільових фондів 57722,68 грн., чим завдано збитків товариству на загальну суму 212601,55 грн..

20 квітня 2012 року за №09-05-14-14/3315 Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області керуючому санацією ВАТ «Оріана» ОСОБА_3 направлено вимогу про усунення порушень, виявлених ревізією (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 3 Вимоги, відповідачем зазначено, що в порушення вимог ст. 20 Закону України «Про оплату праці» в частині оплати праці за контрактом, що визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов'язана з виконанням умов контракту, колишньому керівнику ВАТ «Оріана» ОСОБА_1 незаконно нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 154878,87 грн., як наслідок зайво нараховано та сплачено до державних цільових фондів 57722,68 грн., у зв'язку з чим зобов'язано стягнути 154878,68 грн. зайво виплачених виплат, з осіб, які їх отримали безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст. ст. 127, 136 КЗпП України; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду та зарахувати в рахунок майбутніх платежів кошти в сумі 57722,68 грн. (т. 2 , а.с. 5-6).

Пунктом 4 Вимоги визначено, що внаслідок встановлення завищеного розміру посадового окладу керуючому санацією, бухгалтерією Товариства оплата послуг керуючим санацією проводилася в завищеному розмірі, що є порушенням ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і призвело до зайвого нарахування заробітної плати на загальну суму 13385,60 грн. та зайвого нарахування і перерахування до державних цільових фондів в сумі 4921,89 грн. у зв'язку з чим зобов'язано стягнути 13385,60 грн. зайво виплачених виплат, з осіб, які їх отримали безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст. ст. 127, 136 КЗпП України; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду та зарахувати в рахунок майбутніх платежів кошти в сумі 4921,89 грн. (т. 2, а.с. 6).

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 Положення про Держфінінспекцію Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржено лише такі рішення або дії, які породжують безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення виявлених порушень та недоліків, виявлених під час ревізії. При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 7 жовтня 2014 року (№ 21-368а14).

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, акт ревізії - документ, який складається особами, які проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати.

Згідно з пунктом 35 цього Порядку результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому титульному аркуші акта ревізії, який оформлюється на бланку контролюючого органу, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складання (назва міста, села чи селища) та номер примірника. Акт ревізії містить вступну та констатуючу частини.

З огляду на це, апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про те, що у даному випадку акт щодо результатів ревізії містить у собі судження посадової особи контролюючого органу щодо наявності або відсутності порушень законодавства, він є лише засобом документування дій контролюючого органу, жодним чином не порушує права та законні інтереси позивача та не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовами особи, право або законний інтерес якої порушено цим рішенням. Актом про результати ревізії та вимогою до ВАТ «Оріана» не порушені права, свободи та інтереси позивача.

Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 КАС законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки таким вимогам рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду не відповідає, то згідно статті 202 КАС України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області задовольнити. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2012 року в адміністративній справі № 2а-1338/12/0970 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий судя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 14 квітня 2015 року