Справа № К/9991/72280/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2015р. м. Київ К/9991/72280/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Білуги С.В.,

Іваненко Я.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25 липня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2011 року в справі за її позовом до відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, третя особа управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року ОСОБА_4 . звернулася в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області від 27 травня 2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про сплату боргу від 05 травня 2011 року №Ф-1445.

Вважаючи вказану постанову незаконною, просила суд визнати її незаконною та скасувати.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2011 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, позивач просила скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області надійшла вимога управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області від 05 травня 2011 року №Ф-1445 про стягнення з ОСОБА_4 недоїмки зі страхових внесків у сумі 488,37 грн.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області від 27 травня 2011 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області від 05 травня 2011 року №Ф-1445 та направлено її копію боржнику для добровільного виконання.

Відмовляючи у задоволенні позову окружний суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вимога про сплату боргу зі страхових внесків є виконавчим документом, примусове виконання якої відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» покладено на державну виконавчу службу.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з підпунктом 8 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Судами встановлено, що заборгованість (недоїмка) зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування виникла у позивача до 01 січня 2011 року.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2011 року, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього пункту визначено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загально-обов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Так, до 01 січня 2011 року порядок нарахування та сплати страхових внесків, а також відповідальність у разі виявлення своєчасно не нарахованих та/або не сплачених страхувальниками сум страхових внесків були передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 2 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. Вимога про сплату недоїмки або рішення суду про стягнення недо-їмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

З наведених вимог закону вбачається що вимога про стягнення боргу зі страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є виконавчим документом і відповідач мав право на відкриття виконавчого провадження щодо його стягнення за прийнятою органом Пенсійного фонду України вимогою, як за виконавчим документом.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що відповідач діяв на підставі та у межах наданих йому повноважень і обґрунтовано відмовили у задоволенні позову.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, підстав для їх скасування та ухвалення нового не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 25 липня 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Білуга /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/