Справа № 569/5096/15-а
Суддя: Кучина Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5096/15-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року о 14 год. 30 хв. м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити призначення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити призначення пенсії. Просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, що полягають у відмові призначити та виплатити йому пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи із 10.03.2015 року. Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити призначення та виплату йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи із 10.03.2015 року.

Ухвалою суду відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження. Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову. У встановлений строк від відповідача надійшли до суду заперечення. В яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, визнав наявні матеріали достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч. 6 ст. 183-2 КАС України. Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 14.05.1986 року по 24.05.1986 року та з 10.06.1986 року по 19.06.1986 року був командирований для перевозки цементу на Чорнобильську АЕС по ліквідації наслідків аварії ( а.с. 13)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 16.03.2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення йому пенсії при досягненні 50 річного віку із застосуванням норм ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто із зменшенням пенсійного віку на 10 років.( а.с. 10)

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Ч. 5 ст. 45 вищезазначеного закону передбачає, що: «Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.»

Всупереч наведеним вище нормам, листом від 30.03.2015 року №117/10, а не рішенням, управління Пенсійного фонду України в м. Рівне відмовило у призначенні мені пенсії за віком відповідно до норм ст. 55 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали і внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки, як вбачається із листа, первинними документами не підтверджено факт його роботи у зоні відчуження у вказаний у довідках період.

Суд приходить до висновку про бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, яка полягає у відмові призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку протиправною, та такою, що ґрунтуються лише на припущеннях, а не на нормах чинного законодавства, враховуючи загальновизнані державою принципи верховенства права, законності та соціальної справедливості.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів пенсія надається із зменшенням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на 10 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Згідно п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11,2005 року (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно до ст. 65 ч.З Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС`та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом».

ОСОБА_1 має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія №2) Серія НОМЕР_1 що свідчить про те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Окрім того, факт праці ОСОБА_1 у зоні відчуження підтверджується довідкою ВАТ «Здолбунівське АТП 15662» від 22.03.1996 року №34, яка свідчить про факт відрядження в 30 кілометрову зону Чорнобильської АЕС (м. Припять) у період із 14.05 по 24.05.1986 року та із 10.06 по 19.06.1986 року. У довідці вказується про одержання ОСОБА_1 заробітної плати в трьохактному розмірі.( а.с. 14)

З дослідженої судом довідки Здолбунівського АТП-15663 від 23.09.1992 року №176, вбачається, що на підставі вказаної довідки Рівненська обласна державна адміністрація визнала ОСОБА_1 ліквідатором та видала посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. У ній теж вказується про факт його відрядження у зону ЧАЕС для ліквідації наслідків аварії та підтверджується одержання мною заробітної плати в тьохкратному розмірі і винагороди в розмірі 100 крб.( а.с. 13)

Згідно із п.З Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 p. N 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 роді - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.

Судом встановлено, що посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії ОСОБА_1 є чинним і дає йому право на пільги, що передбачені законом, не скасоване та не визнане в судовому порядку недійсним, а відтак свідчить про факт його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів (В моєму випадку 19 днів).

Відповідно до п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затвердженого постановою KM України від 20.01.1997 року за № 51 /зі змінами/, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до п.10 Порядку посвідчення потерпілим видаються обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Посвідчення ліквідатора від Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що видане ОСОБА_1 є чинним і дає йому право на пільги, що передбачені законом, не скасоване та не визнане в судовому порядку недійсним, підписане уповноваженими на це посадовими особами, скріплене гербовою печаткою Рівненської обласної державної адміністрації, а відтак, свідчить про факт його роботи, пов`язаної із ліквідації наслідків на ЧАЕС.

З дослідженого посвідчення вбачається, що: «пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені Законом УРСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст.55 вищевказаного закону, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсія надається із зменшенням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, аналізуючи вищевикладене, саме по собі посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС дає ОСОБА_1 право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, оскільки, видавши йому посвідчення, держава, в особі Рівненської облдержадміністрації, визначала його ліквідатором 2 категорії та надала право користуватися Законними пільгами.

Отже, ОСОБА_1 як ліквідатор 2 категорії, на підставі вказаного посвідчення має право на користування пільгами, передбаченими Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в т. ч. і пільгами стосовно призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років.

На підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 надав в УПФУ в м.Рівне разом із заявою про призначення пенсії, довідки, видані Здолбунівським АТП-15662 про те, що він дійсно у період із 14.05 по 24.05.1986 року та із 10.06 по 19.06.1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 за N1566/11846), передбачено, що орган, який призначає пенсію, має право перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість видачі документів, представлених для призначення (перерахунку) пенсії.

Оскільки, як стверджує відповідач, в довідці про період роботи по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС відсутні посилання на первинні документи, то підстав для призначення мені пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає.

Усі надані позивачу документи посвідчені відповідними посадовими особами підприємств та установ, скріплені печаткою.

На підставі вищезазначених документів ОСОБА_1 був визнаний ліквідатором наслідків на Чорнобильській АЕС і відповідно йому було видано посвідчення. Даний факт був визнаний і Рівненською обласною державною адміністрацією, яка видала посвідчення ліквідатора 2 категорії серія НОМЕР_1 , будь - яких сумнівів у достовірності наданих ним документів у працівників Рівненської облдержадміністрації не виникало.

Посилання відповідача на відсутність відомостей стосовно підстави видачі таких довідок суд оцінює критично в зв`язку з тим, що на момент видачі зазначених документів, вимог стосовно оформлення довідок таким чином не було. Більше того, вони не могли бути збережені більше 28 років в умовах постійних кадрових змін на підприємстві та його систематичній реорганізації, а згодом і ліквідації.

Інших доказів, які б підтверджували недостовірність вищевказаних довідок, відповідачем у запереченні не надано, відсутні будь-які судові рішення про скасування довідок, посвідчення чи визнання їх недійсними, а тому зазначені документи відповідають фактичним обставинам.

Суд приймає до уваги і ту обставину, що робота, яка пов`язана із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС виконувалась ОСОБА_1 , як військовозобов`язаною людиною, яку фактично відрядили до зони відчуження без добровільної згоди, а відтак перевіряти та слідкувати за відповідним супроводом роботи спеціальними процесуальними актами, він не мав фізичної змоги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Управління Пенсійного фонду України як територіальний представницький орган Пенсійного фонду України керується у своїй діяльності лише виключно діючим законодавством України в межах своїх повноважень.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу 11 Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням заперечень відповідача - не було надано суду жодних доказів стосовно правомірності прийнятого ним рішення.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Враховуючи вищевикладені норми та наявні у ОСОБА_1 документи, він має право виходу на пенсію в 50 років.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії 16.03.2015 року, тобто в строк, передбачений ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то пенсія підлягає призначенню та виплаті із 10.03.2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не було реалізоване через відмову Відповідача у її призначенні.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачається,що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (п.2)

Ч. 5. ст. 105 КАС України встановлює, що адміністративний позов суб`єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Ч. 2 ст. 162 КАС України надає суду повноваження при вирішенні справи в разі задоволення позову, а саме: «визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності (п. 1); зобов`язання відповідача вчинити певні дії (п. 2).

Аналізуючи вищевикладене, порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень з одночасним відновленням права, шляхом зобов`язання відповідача здійснити призначення та виплату пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років, у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із 10.03.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 18, 71, 94, ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити призначення пенсії задоволити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, що полягають у відмові призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи із 10.03.2015 року.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Рівне здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи із 10.03.2015 року.

Постанова суду винесена в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду на протязі 10-ти днів з моменту отримання копії постанови.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області Н.Г.Кучина