Справа № 826/11914/13-а
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 квітня 2015 року 11:20 № 826/11914/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області
до третя особа без самостійних вимог на предмет спору Концерну «Техвоєнсервіс» Міністерство оборони України
про вжиття заходів реагування,
ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до концерну «Техвоєнсервіс», третя особа: Міністерство оборони України, у якій просить суд:

1. зупинити виконання робіт філії концерну «Техновоєнсвіт» «Львівський автомобільний ремонтний завод» (м. Київ, Солом'янський район, проспект Повітрофлотський, буд.6, ідентифікаційний код 33689867, адреса філії м. Львів, вул. Личаківська. 152. ідентифікаційний код філії 34540836) щодо здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел забруднення без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

2. заборонити експлуатацію стаціонарних джерел (вентиляційні труби з виробничих приміщень), яка здійснюється філією концерну «Техновоєнсвіт» «Львівський автомобільний ремонтний завод» (м. Київ, Солом'янський район, проспект Повітрофлотський, буд.6, ідентифікаційний код 33689867) без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за адресою м. Львів, вул. Личаківська, 152;

3. зупинити діяльність філії концерну «Техновоєнсвіт» «Львівський автомобільний ремонтний завод» (м. Київ, Солом'янський район, проспект Повітрофлотський, буд.6, ідентифікаційний код 33689867, адреса філії м. Львів, вул. Личаківська, 152, ідентифікаційний код філії 34540836) щодо бездозвільного розміщення та безлімітного утворення і розміщення відходів;

4. зупинити бездозвільне розміщення та безлімітне утворення і розміщення відходів філії концерну «Техновоєнсвіт» «Львівський автомобільний ремонтний завод» (м. Київ, Солом'янський район, проспект Повітрофлотський, буд.6, ідентифікаційний код 33689867, адреса філії м. Львів, вул. Личаківська, 152, ідентифікаційний код філії 34540836);

Позовна заява подано до суду у відповідності до положень п. 5 ч. 1 ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2013 (суддя Каракашьян С.К.) відкрито скорочене провадження.

Відповідно до п. 4 ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

23.08.2013 через відділ документального обігу та контролю суду надійшли письмові заперечення проти позову та клопотання про залучення у справу в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Міністерство оборони України з урахуванням яких суд прийшов до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку з вищезазначеним, ухвалою суду від 27.08.2013 справу № 826/11914/13-а призначено до судового розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014, у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Львівській області відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.03.2015 касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для повернення справи № 826/11914/13-а на новий розгляд стало порушення судами першої та апеляційної інстанції порядку розгляду адміністративних справ, визначеного статтею 1836 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інших підстав для направлення справи на новий розгляд в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.03.2015 не зазначено.

Водночас, Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просила вжити заходи реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо концерну «Техвоєнсервіс», що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, а не підтвердити обґрунтованість вжиття таких заходів в порядку статті 1836 Кодексу адміністративного судочинства України.

12.03.2015 адміністративна справа надійшла до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, адміністративну справу передано судді Кобилянському К.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2015 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, оскільки справа розглядалась в загальному порядку, а не в скороченому провадженні.

В судове засідання 15.04.2015 представники позивача, відповідача та третьої особи не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення перевірки філії відповідача було виявлено, що підприємством здійснено викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вентиляційних труб з виробничих приміщень, без документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та відсутній звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферу, що є порушенням вимог статті 7,10,11,33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та на підприємстві філії концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» відсутній дозвіл на розміщення та ліміт на утворення та розміщення відходів, проводиться бездозвільне та безлімітне утворення та розміщення відходів, що є порушенням статті 32,33 Закону України «Про відходи». Позивач вказав на те, що подальша діяльність філії концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» із виявленими порушеннями завдає шкоду навколишньому природному середовищу, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про застосування заходів реагування. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав суду письмові заперечення на позовну заяву, де зазначив, що позивачем не було доведено факт утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, відносно небезпечних (1 клас небезпечності) відходів відповідачем укладено договори на утилізацію, решта відходів зберігається на території підприємства в належному місці протягом належного періоду. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Позивач згідно плану заходів з виконання покладених на Державну екологічну інспекцію у Львівській області завдань на ІІ квартал 2013 року, на виконання наказу №386-і/п від 13.06.2013 та згідно направлення на перевірку №1233 від 17.06.2013 в період з 17.06.2013 по 09.07.2013 провів планову перевірку дотримання філією концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої склав акт №1233/02/.

В ході перевірки позивач встановив, що філія концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» здійснює свою діяльність у сфері оборони, технічного обслуговування транспортних засобів, неспеціалізована оптова торгівля, ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, демонтаж (розбирання) машин і устаткування, відновлення відсортованих відходів.

Позивач встановив, що у філії відповідача наявні вентиляційні труби з виробничих приміщень та адміністративного корпусу, з яких, під час опалювального сезону, будуть здійснюватися викиди забруднюючих речовин. У філії відповідача відсутні документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферу від стаціонарних джерел, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Також, як вбачається з акта перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №1233/02/ встановлено, що в ході виробничої та господарської діяльності філії концерну «Техвоєнсервіс» «Львівський автомобільний ремонтний завод» утворюються наступні відходи:

- відпрацьовані люмінесцентні лампи - 1 клас небезпечності. Представлено паспорт відходу підприємства. Представлено договір № 634/12 про знешкодження відпрацьованих люмінесцентних ламп від 10.08.2012. На момент перевірки відпрацьовані люмінесцентні лампи зберігалися у металевому ящику у складському приміщенні у кількості 22 шт.

- відпрацьовані масляні фільтри - 3 клас небезпечності. Представлено паспорт відходу підприємства. Договір про надання послуг по утилізації та акти виконаних робіт не представлено. На момент перевірки відпрацьовані масляні фільтри зберігалися у складському приміщенні у металевих контейнерах у кількості - 2 шт.

- відпрацьовані нафтопродукти та індустріальні оливи - 3 клас небезпечності. Представлено паспорт відходу підприємства. Договір про надання послуг по утилізації та акти виконаних робіт не представлено. На момент перевірки відпрацьовані нафтопродукти зберігалися у складському приміщенні у металевих бочках, у кількості - 20 літрів.

- відпрацьовані шини - 4 клас небезпечності. Представлено паспорт відходу підприємства. Договір про надання послуг по утилізації та акти виконаних робіт не представлено. На момент перевірки відпрацьовані автомобільні шини зберігалася на складі коліс та на асфальтному покритті поблизу нього у кількості - 20 штук.

- промаслене ганчір'я - 4 клас небезпечності. Представлено паспорт відходу підприємства. Договір про надання послуг по утилізації та акти виконаних робіт не представлено. На момент перевірки промаслене ганчір'я зберігалося у спеціальних металевих контейнерах, на половину заповнений контейнер.

- брухт і відходи чорних металів - 4 клас небезпечності. Представлено паспорт відходу підприємства. Договір про надання послуг по утилізації та акти виконаних робіт не представлено. На момент перевірки брухт і відходи чорних металів зберігалися у спеціальних металевих контейнерах для металобрухту.

- брухт і відходи кольорових металів - 4 клас небезпечності. Представлено паспорт відходу підприємства. Договір про надання послуг по утилізації та акти виконаних робіт не представлено. На момент перевірки брухт кольорових металів зберігався у закритому складському приміщенні у металевих контейнерах та на стелажах.

- тверді побутові відходи - 4 клас небезпечності. Представлено паспорт відходу підприємства. Договір про надання послуг по утилізації та акти виконаних робіт не представлено.

Позивач надав до суду додаткові письмові пояснення в яких зазначає, що факт утворення відходів філією відповідача під час проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства підтверджується актом перевірки №1233/02/1125 від 17.06.2013-09.07.2013, який підписаний директором ОСОБА_1 без зауважень та заперечень та скріплений печаткою підприємства.

За результатами перевірки, окрім акту №1233/02/, винесено припис №650-02 від 09.07.2013, відповідно до якого філію відповідача було зобов'язано вчинити дії на усунення виявлених порушень.

Проте, вимоги припису виконані не були, в зв'язку з чим позивач звернувся з відповідним адміністративним позовом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з абзацом 1 частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися виключно після отримання дозволу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №302 «Про затвердження Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи» визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання - власнику стаціонарного джерела викиду, з якого надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші.

Дозвіл видається безоплатно територіальними органами Мінприроди за погодженням з установами державної санітарно-епідеміологічної служби на термін не менш як п'ять років.

Згідно з частинами 9, 10 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів.

Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови:

- не перевищення протягом терміну їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки;

- не перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел;

- дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, в тому числі, здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Згідно пункту 4 Постанови КМУ № 1655 від 13.12.2001 «Про затвердження Порядку ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря» взяття на державний облік об'єктів, які справляють шкідливий вплив, здійснює Мінприроди за критеріями, встановленими цим Міністерством за погодженням з Держстатом.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №7 від 10.02.1995 «Про затвердження Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві» визначено, що стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відповідно до пункту а статті 32 Закону України «Про відходи» з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється провадити будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від місцевих органів виконавчої влади дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Згідно частини 4 статті 33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Відповідач посилався на те, що факт утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення не було доведено.

Позивач звернувся до суду з позовом про вжиття заходів реагування до філії концерну «Техвоєнсервіс», посилаючись на без дозвільне розміщення та утворення відходів.

Водночас, в акті перевірки не міститься посилань на розміщення відходів та здійснення викидів.

Відповідно до абзацу 7 ст. 1 Закону України «Про відходи» зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи видалення).

Згідно до абзацу 19 ст. 1 вказаного Закону, розміщення відходів - зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об'єктах.

Враховуючи кількість відходів, виявлену у відповідача, зазначену в акті перевірки та територію відповідача (10,0216 га) та кількість приміщень, зазначених в акті перевірки (18), суд приходить до висновку, що відповідачем відходи саме зберігалися.

Позивачем не надано жодного доказу розміщення відходів, також жодних доказів утворення позивачем відходів, тобто здійснення діяльності, в результаті якої утворюються відходи, чи здійснення викидів, тобто використання джерел забруднення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що подальша господарська діяльність відповідача не створює загрозу життю та здоров'ю людей, навколишньому природному середовищу.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 160-163, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Львівській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський