Справа № 700/137/15-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 700/137/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Бесараб Н.В.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Аліменка В.О.

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 02 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії державному службовцю,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії державному службовцю в розмірі 86 % від сум заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, доплати за невикористану відпустку, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 02 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 02 березня 2015 року, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справ матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 11.04.2011 року управлінням Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області призначена пенсія згідно Закону України «Про Державну службу».

У грудні 2014 року позивач звернулась із заявою до управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області з проханням включити суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, доплати за невикористану відпустку відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» та надала довідку від 29.12.2014 року №6698, видану Лисянським районним відділом Управління МВС України в Черкаській області (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.04.2009 року по 08.04.2011 року, в якій, окрім надбавки за високі досягнення у праці та премій, вказані суми інших виплат, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, доплата за невикористану відпустку, премій до державних, професійних свят та ювілейних дат, надбавка за високі досягнення у праці.

Листом від 17.12.2014 року відповідачем було відмовлено у здійсненні нарахування пенсії з врахуванням довідки від 19.12.2014 року, оскільки при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату враховуються виплати, які згідно зі ст.33 Закону України «Про державну службу» входять до структури заробітної плати та на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а оскільки такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду звертає увагу на таке.

Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, які вказані позивачем, та матеріальна допомога в розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу» належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільненні зі служби після їх запровадження.

Відповідно до вимог ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у Постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на підставі ст.244-2 КАС України, є обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що види оплати праці та інших виплат, які враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії, не повинні виходити із складової заробітної плати, яку отримував державний службовець на час виходу на пенсію, оскільки таке звуження суперечить ст.37-1 Закону України «Про державну службу».

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, входячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом.

У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

За частиною 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Як свідчать матеріали справи, позивач звернулась до суду з даним позовом 09.02.2015 року, подавши цей позов більш ніж через шість місяців з моменту порушення, на її думку, прав, свобод та законних інтересів.

Оскільки, позивач пропустила шестимісячний строк на звернення до суду, то, як це потребує ст. 100 КАС України, до спірних відносин в цій частині позову необхідно застосувати строк позовної давності.

Також, колегія суддів звертає увагу, що зазначені в адміністративному позові вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача перераховувати в подальшому пенсії у зазначених розмірах відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» - не можуть бути задоволені в судовому порядку, так як КАС України не передбачено можливості захисту прав та інтересів осіб, які станом на момент звернення до суду не порушені.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про перерахунок пенсії Позивача було допущено помилкове застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Статтею 202 КАС України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області - задовольнити частково.

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 02 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково

Позовні вимоги за період з 11 квітня 2011 року по 09 серпня 2012 року залишити без розгляду.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області щодо відмови ОСОБА_2 в проведені перерахунку пенсії з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку - протиправною за період з 09 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку - за період з 09 серпня 2014 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.О. Аліменко

Судді: Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.