Справа № 814/2881/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2881/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Ступакової І.Г.

Лукянчук О.В.

при секретарі: Паламарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль» (далі Товариство) звернулося в суд із позовом до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі -ДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 5.09.2014р. за №

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в серпні 2014р. ДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2013р. та податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Диссар» за грудень 2013р., ПП «Еко-Строй-Град» за січень-лютий 2014р. та ТОВ «Аркомбуд» за квітень 2014р.

За результати перевірки 21.08.2014р. складено Акт №660/14-03-22-08/32884416 у висновках якого зазначено про безпідставне включення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ, сформованих по взаєморозрахункам з ПП «Еко-Строй-Град» та ТОВ «Аркомбуд», оскільки господарські відносини між контрагентами мають безтоварний характер. Позивачем не надано відповіді щодо використання в господарській діяльності отриманих послуг, не надано інформації про забезпечення житлом працівників, якими виконувались роботи, ненадання документів щодо використання машин та механізмів, на яких виконувались роботи контрагентами, відсутністю достатніх трудових ресурсів у контрагентів.

На підставі таких висновків ДПІ 5.09.2014р. прийняла податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу визначене грошове зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 830853грн., з яких 553902грн. - донараховано основного зобов'язання та 276951грн. - штрафні санкції.

Позивач зазначає, що дійсність господарських відносин з контрагентами підтверджується належним чином оформленими документами бухгалтерського та податкового обліку. Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 5.09.2014р. за №.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, доводи поданого клопотання, пояснення на них, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та поданого клопотання, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Справи була призначення до розгляду 11 березня 2015р. та під час з'ясування обставин по справі сторони заявили клопотання про відкладення справи для вирішення питання щодо примирення та застосування податкового компромісу.

За клопотанням сторін розгляд справи відкладено на 8 квітня 2015р.

8 квітня 2015р. на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині спірного податкового повідомлення-рішення від 5.09.2014р. за № в частині грошового зобов'язання на суму 460515грн. по вказаним в клопотанні контрагентам, у зв'язку із досягненням податкового компромісу.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання, судова колегія виходить з того, що за правилами ст.51КАС України, сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

Згідно із ст.113КАС України, сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

У разі примирення сторін суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, у якій фіксуються умови примирення. Умови примирення не повинні суперечити закону або порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно із п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що відповідач 27 березня 2015р. прийняв рішення за №2 щодо погодження застосування податкового компромісу по Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль» в частині оскарження грошового зобов'язання на суму 460515,0грн. та штрафних санкцій в сумі 230257,50грн.

Відповідно до платіжного доручення від 27.03.2015р. позивачем сплачено 23025,75грн. 5 відсотків суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, відповідно до п.2 підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

За правилами ч.1 ст.157КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо сторони досягли примирення.

Посилаючись на зазначені обставини, судова колегія вважає можливим задовольнити клопотання сторін від 8.04.2015р. про закриття провадження по справі у зв'язку з примиренням сторін в частині оскарження податкового повідомлення-рішення від 5.09.2014р. за № в частині оскарження грошового зобов'язання на суму 460515грн. та застосування штрафних санкцій на суму 230257,75грн. Колегією роз'яснено наслідки закриття провадження по справі в цій частині.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що у відповідності до ч.2 ст.203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі, в частині, зазначеній вище.

Враховуючи те, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2014р. є законною та обґрунтованою, а обставини, які є підставою для закриття провадження у справі виникли після її ухвалення, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає визнанню нечинною в частині оскарження суми грошового зобов'язання на 460515грн. та штрафних санкцій у розмірі 230257,75грн., а провадження у справі - закриттю.

Що стосується оскарження податкового повідомлення-рішення від 5.09.2014р. за № в частині оскарження суми грошового зобов'язання 93387грн., судова колегія виходить з наступного.

На підставі Акта перевірки від 21.08.2014р., ДПІ 5.09.2014р. прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 830853,00грн.: 553902,00грн. - донараховано основного зобов'язання та 276951,00грн. - штрафні санкції.

Сторони дійшли примирення на умовах податкового компромісу, щодо суми грошового зобов'язання у розмір 460515грн. та штрафних санкціях у розмірі 230257,75грн.

Залишилась не узгодженою сума грошового зобов'язання, яку визначила ДПІ у розмірі 93387грн. та штрафним санкціям у розмірі 46693грн.

Вказані операції здійсненні по контрагенту ТОВ «Аркомбуд».

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення на суму грошового зобов'язання 93387грн. стали висновки ДПІ про те, що в наданих актах виконаних робіт не вказаний конкретний вид робіт та адреси цих робіт, не надані документи що підтверджують сплату коштів, ТТН, а також не підтверджено реальність господарських операцій.

Відповідно до ст.1ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Первинним документом є документ, якій містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.187.1 ст. 187ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Приписами п.198.1 ст.198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до перевірки надані усі необхідні документи податкового та бухгалтерського обліку щодо господарських операцій з контрагентом ТОВ «Аркомбуд», які підтверджують реальність господарських операцій. Зауважень у ДПІ щодо оформлення цих первинних документів не було. Посилання ДПІ про відсутність ТТН не позбавляє платника податків на включення вказаних витрат до складу податкового кредиту.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у платника податку підстав для формування податкового кредиту по господарським з ТОВ «Аркомбуд».

Оскільки в цій частині податкового повідомлення-рішення суд першої інстанцій дійшов вірного висновку про підтвердження реальності господарських операцій, судова колегія вважає необхідним постанову суду першої інстанції в цій частині залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.51,198,203,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Клопотання Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль про закриття провадження по справі в частині оскарження податкового повідомлення-рішення № від 05.09.2014р. в частині оскарження суми 460515грн. у зв'язку із примиренням сторін на умовах податного компромісу - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014р. в частині скасування податкового повідомлення-рішення за № від 05.09.2014р. в частині суми 460515грн. визнати нечинною та провадження по справі закрити.

В іншій частині постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді:

І.Г. Ступакова

О.В. Лукянчук