Справа № 127/26908/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 березня 2015 року м. Київ В/800/1174/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівЛеонтович К.Г.
Мороз Л.Л.
Цуркана М.І.
Черпіцької Л.Т.
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_7 до Вінницької міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування рішення

в с т а н о в и л а :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької міської ради від 21 червня 2013 року № 1339 в частині надання Департаменту капітального будівництва Вінницької міської ради погодження на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,6300 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель територіальної громади міста (пункт 1 додатку 4).

Також визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької міської ради від 23 серпня 2013 року № 1394 в частині:

- затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, розробленого МКП "Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури" на замовлення Департаменту капітального будівництва Вінницької міської ради (пункт 1.10 додатку 4);

- надання Департаменту капітального будівництва Вінницької міської ради в постійне користування земельної ділянки площею 0,6300 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 за рахунок земель територіальної громади міста (пункт 13 додатку 4);

- внесення змін до пункту 1 додатку 4 рішення від 21 червня 2013 року № 1339, який викладено в наступній редакції: "Надати Департаменту капітального будівництва Вінницької міської ради дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,6300 га, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку за рахунок земель територіальної громади міста" (пункт 16 додатку 2).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2015 року касаційну скаргу Вінницької міської ради задоволено.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2014 року у справі скасовано.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2013 року залишено в силі.

ОСОБА_6 направив до Вищого адміністративного суду України заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2015 року у зазначеній справі.

У заяві просить скасувати зазначену ухвалу Вищого адміністративного суду України з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, ОСОБА_6 послався на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права у даній справі та в інших справах, що, на його думку, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В заяві вказав, що ухвала Вищого адміністративного суду України від

29 січня 2015 року прийнята з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права ніж ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2014 року (К/9991/28788/11), від 11 грудня 2013 року (К/9991/40978/11) та від 26 листопада 2013 року (К-15237/10).

На думку заявника, суд касаційної інстанції, застосовуючи одні і ті ж норми матеріального права у подібних правовідносинах ухвалив різні за змістом судові рішення.

Вивчивши заяву ОСОБА_6 та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про відсутність підстав для допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2015 року у зазначеній справі, оскільки у даному випадку мають місце різні обставини справи та відсутнє неоднакове застосування судами касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах і прийняття різних за змістом судових рішень.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 4 постанови від 13 грудня 2010 року № 2 "Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України" роз'яснив судам, що заява про перегляд рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема, різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі, різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню, різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню, різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2015 року, про перегляд Верховним Судом України якої подано заяву, суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, погодився з правовою позицією суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку із тим, що позивачем не надано доказів того, що оскаржуваними рішеннями відповідача порушені права ОСОБА_7, свободи чи інтереси в публічно-правових відносинах.

Проте, згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 листопада 2013 року (К-15237/10), на яку посилається заявник, предметом спору у цій справі є правомірність відмови органу місцевого самоврядування надати фізичній особі дозвіл на прибудову до квартири балкону у той час, коли на таку прибудову відповідними контролюючими органами видані усі передбачені Законом погоджувальні документи.

При цьому суд касаційної інстанції вказав на те, що суд апеляційної інстанції мав би врахувати, що не вчинення дій з видачі дозволу на прибудову до квартири балкона і є неправомірною бездіяльністю.

Водночас, будь-яких посилань на наявність (відсутність) порушень прав інших осіб в ухвалі не міститься.

Крім того, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідний дозвіл позивачеві вже був виданий.

Ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2014 року (К/9991/28788/11) та від 11 грудня 2013 року (К/9991/40978/11), на які також посилається заявник, не можна вважати такими, що прийняті у подібних правовідносинах в розумінні вимог пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідні справи по суті судом касаційної інстанції не вирішувалися, прийняті судами першої та апеляційної інстанцій рішення були скасовані з направленням справ на новий розгляд до судів першої інстанції.

Направлення справи на новий розгляд виключає можливість формулювання судом касаційної інстанції остаточної правової позиції у справі, оскільки застосування норм матеріального права можливе лише на підставі повного та всебічного встановлення обставин справи.

Водночас, неповне встановлення обставин справи виключає можливість ствердження того факту, що матеріальні норми були по-різному застосовані саме в подібних відносинах, оскільки зміст цих відносин у такому разі не є остаточно встановленим.

Отже, у даному випадку спірні правовідносини не мають характеру тотожності.

Крім того, й відсутнє неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Враховуючи наведене, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав для допуску заяви до провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску заяви ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 січня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_7 до Вінницької міської ради, третя особа - ОСОБА_6 про визнання протиправними та скасування рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Леонтович К.Г.

Мороз Л.Л.

Цуркан М.І.

Черпіцька Л.Т.