Справа № 753/1488/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/1488/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Коренюк А.М. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О. Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просив визнати протиправними дії відповідачів по нарахуванню та здійсненню виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 та 2014 роки в розмірі, що не відповідає положенням статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати відповідачів здійснити нарахування і виплату вказаної допомоги у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2013 та 2014 роки.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено, а частину вимог за період з 01.01.2013 по 22.06.2014 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, проте постанову суду першої інстанції слід скасувати, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу відповідно до чинного законодавства. Разом з цим, залишаючи частину вимог без розгляду, місцевий суд дійшов висновку про пропущення позивачем строків звернення до суду.

З таким висновком суду не можна погодитися в повній мірі.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС 2 категорії та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів зауважує, що нарахування та виплата зазначеної допомоги у 2013 та 2014 роках проводилась позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так, за 2013 рік позивачу щорічна допомога на оздоровлення нарахована територіальним управління праці та соціального захисту населення 14 травня 2013 року, а виплачена, за даними Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, 19 серпня 2013 року; щорічна допомоги на оздоровлення за 2014 рік нарахована позивачу - 14 квітня 2014 року, а виплачена - 13 червня 2014 року.

Судова колегія зазначає, що відповідно до положень статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами вказаної норми початком перебігу вищевказаного строку звернення до суду визнається день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зауважує, що позивач про порушення своїх прав з боку відповідачів мав дізнатись у момент отримання відповідних виплат у меншому ніж встановлено законом розмірі та не був позбавлений можливості своєчасно звернутись із відповідним позовом до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи викладене, строк звернення до адміністративного суду із вимогою щодо нарахування й виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік закінчився 19 лютого 2014 року, а за 2014 рік - 13 грудня 2014 року.

Разом з тим, із позовом до суду позивач звернувся лише 22 січня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що позивачем пропущено встановлений статтею 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

Положеннями частини 1 статті 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Матеріали справи не містять доказів поважності причини пропущення строку звернення позивача з вимогами, що виходять за межі шестимісячного строку, встановленого ст. 99 КАС України.

Дані обставини були частково враховані судом першої інстанції. Однак, місцевий суд неправильно застосував приписи приведених норм в частині визначення початку перебігу строку звернення до суду. Зазначене призвело до неправильних висновків про часткове залишення позову без розгляду, в той час як даний позов не підлягає розгляду в цілому.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні спірного рішення порушено приписи статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, якою, зокрема, передбачено, що при залишенні адміністративного позову без розгляду постановляється ухвала, та статті 160 цього Кодексу, пунктом 16 частини 4 якої встановлено, що ухвали з питань залишення позовної заяви без розгляду викладаються окремим документом. Натомість, місцевий суд розглянув позовні вимоги та вирішив питання щодо їх часткового залишення без розгляду рішенням у формі постанови.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із залишенням вимог позивача без розгляду в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 203 ч. 1 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення і залишає позовну заяву без розгляду у разі, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 183-2, 197, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М