Справа № 821/906/14
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Київ К/800/62321/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів Гончар Л.Я.,Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року

у справі № 821/906/14

за позовом управління естетики та зовнішньої реклами Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, ОСОБА_2

до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, головного державного фінансового інспектора Державної фінансової інспекції в Херсонській області Власенка Ю.М.

третя особа комунальне підприємство «Господарська організація «Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами»

про визнання протиправними дії та скасування пунктів вимоги

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року управління естетики та зовнішньої реклами Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (далі - Управління естетики та реклами), ОСОБА_2 звернулись до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області, головного державного фінансового інспектора Державної фінансової інспекції в Херсонській області Власенка Ю.М., третя особа: комунальне підприємство «Господарська організація «Бюро естетики міського середовища та зовнішньої реклами», про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4 вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1318 та визнання протиправним листа Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1326.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.05.2014, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 4 вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1318 про усунення порушень. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій в частині задоволеного позову, Державна фінансова інспекція в Херсонській області оскаржила їх в цій частині у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про відмову у задоволенні позову повністю.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу Управління естетики та реклами просило залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 2 частини першої статті 222 КАС України у зв'язку з неприбуттям належним чином повідомлених про час і місце судового засідання осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління естетики та реклами за період з 01.01.2011 по 01.11.2013 складено акт від 12.02.2014 № 06-17/1. В ході здійснення ревізії серед іншого проведено обстеження рекламних конструкцій, розташованих на окремих вулицях та площах міста Херсона, за результатами якого складено акт обстеження та опис рекламних конструкцій від 05.02.2014.

За змістом акту обстеження та описом встановлено 106 рекламних конструкцій, стосовно яких не укладені договори про тимчасове користування місцями під рекламними конструкціями, не сплачуються платежі до міського бюджету за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів та відсутні дозволи на розміщення зовнішньої реклами, чим порушено пункт 1.2, розділ 4, пункт 6.1 Правил розміщення та експлуатації об'єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затверджених рішеннями Херсонського міськвиконкому від 15.02.2011 № 73, від 17.01.2012 № 6 та від 19.02.2013 № 25.

На підставі здійснених розрахунків відповідач дійшов висновку про те, що за перевірений період сума коштів, не перерахованих до міського бюджету 19-ма операторами, склала 247 506,97 грн., що є порушенням пункту 1.2, розділу 4, пункту 6.1. Правил розміщення та експлуатації об'єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні та пунктів 4.13, 6.2, 7.2 Положення про управління естетики та зовнішньої реклами Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, затвердженого рішенням Херсонської міської ради від 26.02.2012 № 983, та призвело до збитків на вищезазначену суму.

У зв'язку з викладеним, пунктом 4 вимоги ДФІ в Херсонській області від 07.03.2014 №21-06-1614/1318 позивача зобов'язано забезпечити оформлення дозволів, укладення договорів про тимчасове користування місцями для розташування рекламного засобу, надходження обов'язкових платежів до місцевого бюджету з дотриманням вимог Правил розміщення та експлуатації об'єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затверджених рішенням Херсонського міськвиконкому від 19.02.2013 № 25 у відношенні засобів зовнішньої реклами, виявлених обстеженням від 05.02.2014. Вжити заходів щодо відшкодування недотриманих міським бюджетом платежів у розмірі сумі 247 506,97 грн.

Судами попередніх інстанцій також установлено, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 30.01.2013 № 14 вирішено анулювати дозволи на розміщення реклами та демонтаж об'єктів зовнішньої реклами, а рішенням від 17.09.2013 № 256 зобов'язано власників рекламних засобів провести демонтаж об'єктів зовнішньої реклами, термін дії дозволів яких закінчився, а саме: ТОВ «Херсон-Енерго-Сервіс» у кількості 3-х одиниць, ДП «Арт-Ерія», ТОВ «Елвін» у кількості 89 одиниць, ТОВ «РА «Кельт» у кількості 12 одиниць, ФОП ОСОБА_4 - у кількості 1 одиниця.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.12.2013 № 345 зобов'язано Управління естетики та реклами вжити заходів демонтажу рекламних засобів, термін дії дозволів яких закінчився.

Водночас, ухвалами Суворовського районного суду м. Херсона від 23.12.2013 у справі № 668/14359/13, від 29.08.2013 у справі № 668/8711/13, від 11.09.2013 у справі № 668/7929/13, від 02.09.2013 у справі №668/4754/13, від 02.09.2013 у справі №668/4762/13 заборонено Виконавчому комітету Херсонської міської ради і Управлінню естетики та реклами вчиняти будь-які дії щодо об'єктів зовнішньої реклами, які були предметом обстеження ДФІ в Херсонській області під час ревізії та підлягають демонтажу відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.09.2013 № 256.

Приймаючи рішення в частині задоволеного позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ухвалами суду, наявність яких ДФІ в Херсонській області не заперечується, об'єкту перевірки було заборонено вчиняти будь-які дії щодо об'єктів зовнішньої реклами, які були під час ревізії предметом обстеження ДФІ та підлягають демонтажу відповідно до рішення міської ради № 256. Таким чином, суди дійшли висновку про протиправність пункту 4 вимоги від 07.03.2014 № 21-06-1614/1318 щодо зобов'язання забезпечити оформлення дозволів, укладення договорів про тимчасове користування місцями для розташування рекламного засобу, надходження обов'язкових платежів до місцевого бюджету у відношенні засобів зовнішньої реклами, виявлених обстеженням від 05.02.2014, а також щодо вжиття заходів щодо відшкодування недотриманих міським бюджетом платежів в сумі 247 506,97 грн.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не може погодитись зі вказаним висновком судів попередніх інстанцій у повній мірі з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 26.01.1993 № 2939-XII «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2939-XII) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно < … >, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Відповідно до змісту пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону № 2939-XII контрольно-ревізійним управлінням в областях надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до підпункту 3.1.12 пункту 3.1 Положення про Контрольно-ревізійні управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України від 09.01.2001 № 111 (чинного на час виникнення спірних відносин), управління, відповідно до покладених на нього завдань, а також через підпорядковані йому контрольно-ревізійні підрозділи, має право, зокрема, звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

У справі, яка розглядається, відповідач пред'явив пункт 4 вимоги про усунення порушень, виявлених під час ревізії. При цьому оскаржувана вимога серед іншого вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов.

Тому цей позов в частині визнання протиправним та скасування пункту 4 вимоги від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1318 відповідача щодо вжиття заходів для відшкодування недотриманих міським бюджетом платежів в сумі 247 506,97 грн., задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.02.2015 у справі № 21-632а14.

Водночас, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування пункту 4 вимоги від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1318 відповідача в частині зобов'язання Управління естетики та реклами забезпечити оформлення дозволів, укладення договорів про тимчасове користування місцями для розташування рекламного засобу, надходження обов'язкових платежів до місцевого бюджету з дотриманням вимог Правил розміщення та експлуатації об'єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затверджених рішенням Херсонського міськвиконкому від 19.02.2013 № 25 у відношенні засобів зовнішньої реклами, виявлених обстеженням від 05.02.2014, у зв'язку з наступним.

Пункт 4 вимоги органу державного фінансового контролю від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1318 у зазначеній частині спрямований на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковим до виконання.

Водночас, колегія суддів вважає, що пункт 4 вимоги відповідача в означеній частині є необґрунтованим та правильно скасований судами попередніх інстанцій, оскільки на час прийняття вимоги від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1318 були чинними рішення органу місцевого самоврядування, якими Управління естетики та реклами зобов'язано вжити заходів з демонтажу спірних рекламних засобів, що, відповідно, виключає необхідність оформлення дозволів, укладення договорів про тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів.

Крім того, на час прийняття оспорюваного рішення у судовому порядку Управлінню естетики та реклами було заборонено вчиняти будь-які дії щодо об'єктів зовнішньої реклами, які були предметом обстеження ДФІ в Херсонській області під час ревізії, що виключало можливість об'єкта перевірки виконати пункт 4 вимоги від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1318 в частині забезпечення оформлення дозволів, укладення договорів про тимчасове користування місцями для розташування рекламного засобу, надходження обов'язкових платежів до місцевого бюджету з дотриманням вимог Правил розміщення та експлуатації об'єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затверджених рішенням Херсонського міськвиконкому від 19.02.2013 № 25 стосовно засобів зовнішньої реклами, виявлених обстеженням від 05.02.2014.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги частково заслуговують на увагу, у зв'язку з чим оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню в частині задоволеного позову про визнання протиправним та скасування пункту 4 вимоги Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 07.03.2014 № 21-06-16-14/1318 щодо зобов'язання Управління естетики та реклами вжити заходів для відшкодування недотриманих міським бюджетом платежів в сумі 247 506,97 грн.

Відповідно до частини першої статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року в частині задоволеного позову про визнання протиправним та скасування пункту 4 вимоги від 07 березня 2014 року № 21-06-16-14/1318 щодо зобов'язання управління естетики та зовнішньої реклами Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради вжити заходів для відшкодування недотриманих міським бюджетом платежів в сумі 247 506,97 грн. скасувати, відмовивши у задоволенні позову в цій частині.

У решті рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволеного позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 КАС України.