Справа № 2-а-3381/11
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-3381/11

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Орлова С.Ф.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2015 року заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання було задоволено. Суд поновив заявнику строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі за позовом до управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області (далі УПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "дітям війни".

Не погодившись з вказаною ухвалою УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спірне питання та приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання

Колегія суддів вважає такий висновок правильним та таким, що узгоджується з обставинами справи з огляду на наступне.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Згідно ст.22 Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

- посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

- інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст.24 Закону державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Тотожні положення встановлені і КАС України (ст.261), згідно яких стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання.

Так, судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ було задоволено. Суд визнав неправомірними дії відповідача щодо невиплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідний період та зобов'язав УПФУ нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у спірний період відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням фактично здійснених виплат.

Не погоджуючись з вказаною постановою УПФУ звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного адміністративного суду, ухвалою якого від 10 квітня 2013 року скарга залишена без задоволення, а постанова від 10 жовтня 2011 року без змін.

Згідно положень ч.1, 3 ст.254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

З наведеного вбачається, що постанова Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2011 року набрала законної сили 10 квітня 2013 року за результатом набрання законної сили рішення суду апеляційної інстанції, винесеного в порядку письмового провадження. В той же час, виконавчий лист (а.с.26) по вказаному рішенню було видано 24 грудня 2014 року.

Крім того, матеріали справи свідчать, що постанова Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2011 року була отримана позивачем 25 грудня 2014 року, тобто, на наступний день після видання виконавчого листа, строк пред'явлення до виконання якого сплив 10 квітня 2014 року.

Отже, враховуючи, що копія постанови Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2011 року, яка набрала законної сили 10 квітня 2013 року, була отримана позивачем 25 грудня 2014 року, тобто поза межами річного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів приходить до висновку, що вказаний строк пропущений ОСОБА_2 з незалежних від нього обставин, а тому з поважних причин.

Наведена думка також узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 23 січня 2014 року по справі №106/118/13-а.

Оскільки судом першої інстанції винесено ухвалу з держанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнегуватському районі Миколаївської області - залишити без задоволення, а ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності відповідно до законодавства, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядку передбаченим КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук