Справа № 815/374/15
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/374/15

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки про визнання протиправною бездіяльності у частині ненадання відповіді на запит до публічної інформації та зобов'язання надати відповідь на запит.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що 22.07.2014 року ним зі своєї електронної адреси було направлено на електронну адресу Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки запит до публічної інформації за темою електронного листа «електронні листи 22.05.2014» прикріплений файл « 45_Південна Електронні листи за 22_05_14_22_07_2014.doc», однак відповіді від Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки не отримав. Позивач вказує, що інформації про те, чи отримала Південна державна інспекція з ядерної та радіаційної безпеки його запит до публічної інформації не має, з огляду на те, що під час реєстрації електронної адреси між власником Сервісу УКРНЕТ і користувачем Сервісу було укладено Угоду про використання електронної пошти FREEMAІL (повний текст Угоди розташовано на сторінці реєстрації в поштовому Сервісі УКРНЕТ), в пункті 6 якої вказано, що будь-яка інформація, що міститься у електронній поштовій скриньці Користувача, є його приватним спілкуванням, будь-яка інформація щодо Користувача або його взаємодії із Сервісом є конфіденційною інформацією. Під конфіденційністю мається на увазі режим, при якому Володілець не має права ознайомлюватись з кореспонденцією Користувача або надавати її третім особам, крім випадків, прямо передбачених чинним законодавством України та даною Угодою. Таким чином, позивач зазначає, що ТОВ «УКРНЕТ» не може надати йому, ані інформацію щодо факту отримання користувачем електронної поштової скриньки листа, ані інформації щодо тексту листа, якого було отримано користувачем електронної поштової скриньки .

За таких обставин, посилаючись на те, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача порушені його права на доступ до публічної інформації, гарантовані Законом України «Про доступ до публічної інформації», позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Позивач до судового засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 5).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 9). При цьому, 25.01.2015 року Південною державною інспекцією з ядерної та радіаційної безпеки через канцелярію суду були надані письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 10-12), в яких зазначено, що електронна адреса , яка була вказана на веб-сайті Державної інспекції ядерного регулювання України, не є офіційною електронною адресою Південної держінспекції, про що листом Державної інспекції ядерного регулювання України від 04.08.2014 року за №09-14/5068-31з було поінформовано позивача. У зв'язку з відсутністю договору між провайдером, який надає послугу, та Південною держінспекцією, електронна адреса , якою була змушена користуватися Південна держінспекція, використовувалась виключно для скорочення термінів виконання деяких розпорядчих документів. Угода про використання електронної пошти FREEMAIL між власником Сервісу УКРНЕТ і користувачем Сервісу УКРНЕТ і користувачем сервісу, саме: Південною держінспекцією, як юридичною особою, не укладалась. Таким чином, відповідач вказує, що Південна державна інспекція з ядерної та радіаційної безпеки не може гарантувати отримання та обробку електронної поштової кореспонденції, що надсилалась на довідкову електронну адресу, створену в мережі Інтернет. Що стосується електронного запиту позивача від 22.07.2014 року, то зазначений документ Південною держінспекцією не отримувався та відповідно не оброблявся.

Справа розглянута в порядку письмового провадження.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та ухвалити нове рішення.

Відповідно до вимог пп.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI (далі Закон України №2939-VI).

Згідно до вимог ст.1 Закону України №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Вимогами ч.1 ст.5 Закону України №2939-VI передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 Закону України №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно до вимог ч.1 ст.20 Закону України №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлений обов'язок розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що положеннями наведених норм забезпечується право позивача на отримання публічної інформації та встановлюється обов'язок відповідача, у разі отримання запиту, надати на нього у визначений термін таку інформацію.

22.07.2014 року позивачем зі своєї електронної адреси було направлено на електронну адресу Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки запит до публічної інформації за темою електронного листа «електронні листи 22.05.2014» прикріплений файл « 45_Південна Електронні листи за 22_05_14_22_07_2014.doc», в якому він просив надати інформацію щодо реквізитів (номеру та дати реєстрації) запиту від 22.05.2014 року, отриманого з електронної адреси на електронну адресу Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки (а.с. 4).

Згідно листа Державної інспекції ядерного регулювання України від 04.08.2014 року №09-14/5068-31з (а.с. 13), встановлено, що електронна адреса , яка була вказана на сайті Держатомрегулювання України, не є офіційною електронною адресою Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки, у зв'язку з відсутністю договору між інспекцією та провайдером, який надає послугу. Зазначена адреса є довідковою та використовується виключно для скорочення термінів виконання деяких розпорядчих документів (при дублюванні листів звичайною поштою). ПЕОМ, які належать Південній державній інспекції з ядерної та радіаційної безпеки, не облаштовані антивірусними програмами у зв'язку з відсутністю відповідних спеціалістів та призначених цільових коштів на придбання, установку та супровід сертифікованих в Україні програмних продуктів, тому не може гарантуватись отримання всієї кореспонденції, що надсилається на довідкову електронну адресу, створену у мережі Інтернет. Випадків не оброблення Південною держінспекцією отриманої поштової кореспонденції не встановлено та позивачу рекомендовано надсилати запити звичайним поштовим відправленням або надавати особисто.

Відповідно до Положення про Єдину базу даних електронних адрес, номерів факсів (телефаксів) суб'єктів владних повноважень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.2011 року № 5, електронна адреса суб'єкта владних повноважень - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором є адреса електронної пошти, визначена як офіційна суб'єктом владних повноважень, а доменним іменем - ім'я у домені gov.ua, зареєстроване суб'єктом владних повноважень.

Отже, адреса електронної пошти не відповідає вказаній структурі та не може вважатися офіційною адресою електронної пошти Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки.

Крім того, позивачем не було надано жодних доказів належності електронної адреси ОСОБА_2, направлення запиту на публічну інформацію від 22.07.2014 року та отримання його Південною державною інспекцією з ядерної та радіаційної безпеки, а отже, відповідно, і доказів порушення відповідачем його прав, свобод чи інтересів у сфері доступу до публічної інформації, внаслідок не надання відповідачем відповіді на спірний запит.

Відповідних обставин також не було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності ознак протиправності бездіяльності Південної державної інспекції з ядерної та радіаційної безпеки; позивачем належних та достатніх доказів неправомірності бездіяльності відповідача надано не було, у зв'язку з чим адміністративний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький