Справа № 826/16155/14
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного агентства земельних ресурсів України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного агентства земельних ресурсів України, третя особа: ОСОБА_3, в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення Державного агентства земельних ресурсів оформлене Висновком державної експертизи землевпорядної документації № 641-12 від 27.09.2012 року, затвердженим Першим заступником голови Державного агентства земельних ресурсів України Кадомським А.М.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на її переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження Херсонської облдержадміністрації від 31.08.2010 року № 762 проектною організацією ПП «Сокіл» у 2012 році розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки загальною площею 0,1500 га. (1500 квадратних метрів) для розміщення будинку відпочинку ОСОБА_3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту) зі складу земель рекреаційного призначення на території Щасливцівської сільської ради Генічеського району, зареєстрований 20.08.2012 року за № 641-12. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1

27.09.2012 року висновком державної експертизи землевпорядної документації №641-12 Державного агентства земельних ресурсів України дана підсумкова оцінка результатів державної експертизи: «Проект землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки загальною площею 0,1500 га. (1500 квадратних метрів) для розміщення будинку відпочинку ОСОБА_3 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту), зі складу земель рекреаційного призначення на території Шасливцівської сільської ради Генічеського району не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам і повертається на доопрацювання».

А саме, вказано наступні зауваження (п.10 висновку): «Доопрацювати: пояснювальну записку доповнити експлікацією земель за формою 6-зем; матеріали проекту землеустрою доповнити інформацією щодо проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки ( п. 2 розпорядження Херсонської облдержадміністрації від 31.08.2010 № 762); До проекту землеустрою долучити: вихідну земельно-кадастрову інформацію; копію заяви до Херсонської облдержадміністрації про надання згоди на розробку проекту землеустрою, зареєстровану в установленому порядку; довідку територіального органу Держкомзему щодо категорії земель за рахунок яких запроектовано відведення земельної ділянки (витяг із форми 6-зем) по землекористувачах та угіддях; план відведення земельної ділянки; викопіювання із чергового кадастрового плану».

Позивач, не погоджуючись з даним висновком, звернувся з позов до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доводів, які б спростовували правомірність оскаржуваного рішення Відповідача від 27.09.2012 року № 641-12.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

На праві приватної власності ОСОБА_2 належить земельна ділянка під базою відпочинку «Каховка» адреса АДРЕСА_1, (Державний акт Серія НОМЕР_2 від 09.02.2006 р. і безпосередньо межує з земельною ділянкою під будинком відпочинку ОСОБА_3

Разом з тим, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який повинен містити підписи суміжних землевласників (землекористувачів), в Проекті землеустрою відсутній, як і відсутній акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землекористувачами, точніше відсутній акт погодження меж з підписом позивача.

Статтею 198 Земельного кодексу України, встановлено, що при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки), виконуваних для визначення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками., затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 N 376.

Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Отже, при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки) що виконуються для визначення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі, узгодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Крім того, складання технічної документації із землеустрою, щодо з'ясування меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), є результатом встановлення меж, а не підставою для їх визначення. Видача документу, що посвідчує право на земельну ділянку, без виносу меж такої ділянки в натуру (на місцевість), згідно чинного законодавства, є неприпустимим.

Не зважаючи на те, що Акт про встановлення на місцевості та погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами від 09.08. 2012р. ОСОБА_2 підписано не було, оскільки в ньому не було відображена та обставина, що на її земельній ділянці міститься об'єкт нерухомості ОСОБА_3, була зібрана Комісія щодо реалізації повноважень райдержадміністрації в галузі регулювання земельних відносин, яка своїм рішенням, що відображено в Витязі №5 з протоколу №7 від 24.07.2012р. , прийшла до висновку, що ОСОБА_2 «...безпідставно не підписує суміжні межі земельної ділянки яка відводиться у власність шляхом викупу ОСОБА_3..».

Комісія розглядала спір між землекористувачами.

Разом з тим, землекористувачами є особи чиє право на землю посвідчується або державним актом на право власності на земельну ділянку, або актом постійного користування земельною ділянкою, або договором оренди на земельну ділянку, даних документів у ОСОБА_3 не було на день винесення комісією свого рішення, а тому, комісією не було досліджено всіх доводів при розгляді зазначеного питання.

З рішення апеляційного суду Херсонської області від 20 грудня 2012 року у справі № 22ц/2190/2260/2012 вбачається, що у квітні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона є власником нерухомого майна будинку відпочинку, розташованого на земельній ділянці по вул. Набережній 40 в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 08.10.2008 року.

Після проведення переобладнання приміщень та виготовлення нової технічної документації, Генічеське ДБТІ відмовило їй у визнанні права власності на реконструйовані приміщення, в зв'язку з чим ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на новостворене самовільно збудоване нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Однак, не містяться даних щодо виконання ОСОБА_3 вимог закону щодо здачі в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що є обов'язковим згідно із Законами України «Про основи містобудування».

На підтвердження того, що одна із будівель пансіонату ОСОБА_3 знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 слід зазначити наступне.

Також, апеляційним судом Херсонської області по справі №22ц/2190/2260/2012 було встановлено, що згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи №133 віл 07.12.12 року, розташування двоповерхової будівлі літера «А», розташованої па земельній ділянці №40 по вул. Набережна в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92 «Планування та забудова міських і сільських селиш». Також, будівлі, самочинно побудовані ОСОБА_3, частково знаходяться па земельній ділянці, яка на праві власності, згідно державного акт належить ОСОБА_2 Вказані обставини в ході апеляційного розгляду спростовані не були.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказуванню.

Тому, є очевидним, що позивачем доведено необхідність іншого, належного погодження меж між суміжними землекористувачами та про неправомірність оскаржуваного висновку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_2 щодо визнання недійсним та скасування рішення Державного агентства земельних ресурсів оформлене Висновком державної експертизи землевпорядної документації № 641-12 від 27.09.2012 року, затвердженим Першим заступником голови Державного агентства земельних ресурсів України Кадомським А.М.

Згідно з ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, при всій очевидності порушених прав, відповідачем в апеляційній інстанції не приймалось будь-яких спроб довести правомірність своїх дій та надати суду відповідні докази.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи було неповно з'ясовано обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому така постанова підлягає скасуванню у відповідності з ст. 202 КАС України з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 січня 2015 р. - скасувати та винести нову.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення Державного агентства земельних ресурсів оформлене Висновком державної експертизи землевпорядної документації № 641-12 від 27.09.2012 року, затвердженим Першим заступником голови Державного агентства земельних ресурсів України Кадомським А.М.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Повний текст рішення виготовлено 14.04.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.