Справа № 826/1533/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 квітня 2015 року письмове провадження № 826/1533/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління Міндоходів у Черкаській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беарс Логістик Центр»

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Беарс Логістик Центр» (далі - ТОВ «Беарс Логістик Центр») про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг перед бюджетом з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 98 600,43 грн., який самостійно відповідачем не сплачений. Вжиті податковим органом заходи, щодо погашення податкового боргу не дали позитивних результатів. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд надати дозвіл на погашення суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що знаходиться в податковій заставі згідно акту опису майна від 20.08.2014 №10.

Через канцелярію суду 10.03.2014 року позивачем була подана заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте подав через канцелярію суду письмові заперечення на позовну заяву.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст.128 КАС України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справу у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ТОВ «Беарс Логістик Центр» взятий на облік за неосновним місцем обліку у ДПІ у Черкаському районі ГУ Міндоходів у Черкаській області згідно повідомлення (форма № 16-ОПП) від 14.07.2014 року № 7124/23-25-18-024, що наявне в матеріалах справи.

На момент розгляду справи за ТОВ «Беарс Логістик Центр» обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 98 600,43 грн., що виник на підставі декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 27.01.2014 року № .

На виконання вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України відповідачу було вручено податкову вимогу від 17.03.2014 року №272-25 на загальну суму 11 193,36 грн. та рішення про опис майна від 14.05.2014 року № 4803/23-25-25-014.

Після направлення податкової вимоги, розмір податкового боргу збільшився з визначеного податку збільшився.

20.08.2014 року податковим керуючим складено акт опису майна ТОВ «Беарс Логістик Центр» № 10, на яке розповсюджується право податкової застави.

Відповідач податкову вимогу до суду не оскаржував, податковий борг не сплатив.

З метою погашення податкової заборгованості позивач звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва про стягнення заборгованості з ТОВ «Беарс Логістик Центр» у розмірі 44 727,33 грн. з усіх розрахункових рахунків у банках.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014 року по справі № 826/10370/14, яку було залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2014 року, позовні вимоги задоволено. Вказане рішення суду набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення суду ДПІ у Черкаському районі ГУ Міндоходів у Черкаській області виставлялись інкасовані доручення на рахунки відповідача від 04.12.2014 року № 193, від 04.12.2014 року № 196, від 04.12.2014 року № 197, від 16.12.2014 року № 230, від 16.12.2014 року № 237,від 16.12.2014 року № 232, від 16.12.2014 року № 238, від 16.12.2014 року № 231, від 16.12.2014 року № 236, від 16.12.2014 року № 239, від 16.12.2014 року № 240, які були поверненні без виконання

На момент розгляду даної справи сума податкового боргу зросла та залишається не погашеною, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи, щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України).

Положеннями п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган звертається до суду, щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для звернення позивача до суду, щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі суд виходить з наступного.

Пунктом 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами (п.15.2. ст. 15 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об'єктами оподаткування і об'єктами, пов'язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв'язку з якими у платника податків виникають обов'язки щодо сплати податків та зборів. Такі об'єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Відповідно до п.3.2 Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого Міністерством фінансів України від 09.12.2011 року № 1588 підставою для взяття на облік за основним місцем обліку у контролюючому органі є надходження до цього органу відомостей з Єдиного державного реєстру або з відповідної реєстраційної картки про проведення державної реєстрації юридичної особи.

Державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним реєстратором за місцезнаходженням юридичної особи, яка визначається адресою органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган), що регламентується положеннями ст. 1 та ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

При цьому, у разі наявності у платника податків нерухомого майна, відносно якого виникає обов'язок зі сплати податків та розташування якого відмінне від основного місцезнаходження юридичної особи, платник податків лише стає на облік за місцем державної реєстрації такого об'єкту зі сплати відповідного податку, що не тягне за собою повторну реєстрацію платника податків.

У відповідності до п.91.1 ст. 91 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

З вищезазначених норм слідує, що податковий керуючий призначається за місцем реєстрації платника податків, що визначається місцезнаходженням юридичної особи, зареєстрованої належним чином.

Так, ТОВ «Беарс Логістик Центр» 24.04.2003 року зареєстроване Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією за адресою 02094, м. Київ, вул. Попудренка, 52 та перебуває на обліку у ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має у власності нерухоме майно за адресою Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, 173/1 (адміністративно-складська будівля з підвалом), у зв'язку з чим перебуває за неосновним місцем обліку як платник земельного податку у ДПІ у Черкаському районі ГУ Міндоходів у Черкаській області.

Судом встановлено, що податковий керуючий був призначений наказом ДПІ у Черкаському районі ГУ Міндоходів у Черкаській області від 16.06.2014 року № 178 на підставі рішення заступника начальника ДПІ у Черкаському районі ГУ Міндоходів у Черкаській області від 14.05.2014 року № 4803/23-25-25-014 про опис майна у податкову заставу.

20.08.2014 року податковим керуючим було складено акт опису майна № 10, після чого 05.09.2014 року здійснено реєстрацію податкової застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Податковий борг платника податків не обмежується невиконанням зобов'язань із окремо визначеного податку, а складається з сум усіх грошових зобов'язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджених платником податків або узгоджених в порядку оскарження, але не сплачених у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму таких грошових зобов'язань, що узгоджується із визначенням, наведеним у пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до абз. 4 п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України та Порядку обліку платників податків та зборів платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку.

Тобто, згідно вказаних норм контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків має обов'язок щодо здійснення функцій контролю відносно такого платника, відповідно до наданих йому повноважень останній має повну інформацію щодо стану розрахунків із бюджетом такого платника податків та має можливість оперативно реагувати на зміни його стану фінансово-господарської діяльності та сплату ним податків, а тому , на думку суду призначення податкового керуючого повинно відбуватися за основним місцем реєстрації платника податків.

Призначення податкового керуючого за неосновним місцем обліку платника податків з метою стягнення недоїмки з окремого виду зобов'язань може призвести до дублюючих за своїм характером дій обмежувального характеру та необґрунтованого обтяження ліквідного майна платника податків.

Матеріалі справи містять лише дані стану розрахунків з місцевим бюджетом по орендній платі з юридичних осіб станом на 20.01.2015 року.

Позивачем не надано до суду будь-яких підтверджень, що він звертався до контролюючого органу за основним місцем обліку відповідача про наявність недоїмки у позивача зі сплати податків до бюджету та здійснення цим органом відповідних дій щодо стягнення податкового боргу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність правових підстав для звернення щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу ТОВ «Беарс Логістик Центр».

Окрім іншого, відповідачем надано до суду копію Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.12.2014 року № 31323628, з якого вбачається, що нерухомість, визначена в акті опису майна від 20.08.2014 року № 10, знаходиться в іпотеці на підставі Іпотечного договору укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк Розвитку та Партнерства» та ТОВ «Беарс Логістик Центр», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. 29.08.2007 року, зареєстрованим за № 1730.

Даний договір було укладено в якості забезпечення виконання умов кредитного договору від 22.02.2007 року №12 про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії.

Позивач, здійснюючи опис майна ТОВ «Беарс Логістик Центр» у податкову заставу, не перевірив можливість використання його як джерело погашення податкових зобов'язань, що в свою чергу є додатковою перешкодою в наданні дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок вказаного майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У адміністративному позові Державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління Міндоходів у Черкаській області - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій