Справа № 598/273/15-а
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/273/15-а
провадження № 2-а/598/13/2015
ПОСТАНОВА
іменем України
"03" березня 2015 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ГУДИМИ І.В.

при секретарі ЖИЛЯК Н.Я.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Штельми В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара Збаразько-Лановецького об`єднаного районного військового комісаріату про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2015 року ,-

в с т а н о в и в :
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 05 лютого 2015 року у справі про адміністративне правопорушення,мотивуючи свої вимоги тим, що 05 лютого 2015 року, згідно із вищевказаною постановою, його булопритягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді 510 грн. штрафу в дохід держави за те, що він відмовився отримати повістку на службу в ЗСУ по частковій мобілізації на основі релігійних поглядів. Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню як протиправна, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст.210 КУпроАП, і його було притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням вимог КУпроАП, а саме адміністративне стягнення накладене з порушенням меж встановлених санкцією даної статті. Крім того позивач зазначає, що він був позбавлений права на правову допомогу під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому, позивач в своїй позовній заяві також вказав на те, що він не підлягає призову на службу в Збройні Сили України по частковій мобілізації відповідно до вимог ч.4 ст.35 Конституції України, ч.4 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки за своїми релігійними переконаннями є Свідком Єгови та є священнослужителем служителем (дияконом) збору, в зв`язку з чим його релігійні переконання не допускають проходження військової служби.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Штельма В.В. в судовому засіданні позов підтримали та просили суд скасувати, як незаконну, постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2015 року, що була винесена військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпроАП.

Відповідач - військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що, згідно постанови військового комісара Збаразько-Лановецького об`єднаного районного військового комісаріату підполковника ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2015 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпроАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови: « ОСОБА_1 , 1985 р.н., с.Ст.Вишнівець Збаразького району, відмовляється отримувати повістку на службу в ЗСУ по частковій мобілізації на основі релігійних поглядів, чим допустив порушення вимог ст.210 ч.1 КУпроАП» (а.с.7).

Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 05.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовляється отримувати повістку на службу в ЗСУ по частковій мобілізації на основі релігійних поглядів, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.210 КУпроАП (а.с.6).

Разом з тим ч.1 ст.210 КУпроАП передбачає відповідальність за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах. Вказані порушення тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що він з`являвся на виклики в районний військовий комісаріат в ті дні, які були зазначені в повістках, пройшов на вимогу військового комісара медичну комісію, однак відмовився отримувати повістку на службу в ЗСУ по частковій мобілізації, оскільки за своїми релігійними переконаннями є Свідком Єгови та священнослужителем служителем (дияконом) збору, в зв`язку з чим його релігійні переконання не допускають проходження військової служби та носіння зброї.

Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він відмовився отримати повістку на службу в ЗСУ по частковій мобілізації на основі релігійних поглядів, що не зазначене у диспозиції ч.1 ст.210 КУпроАП. А тому суд вважає, що у вищевказаний діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.210 КУпроАП, в зв`язку з чим притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпроАП є незаконним.

При цьому слід зазначити, що в чинному КУпроАП існує спеціальна норма, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме ст.210-1 КУпроАП.

Крім того, на ОСОБА_1 у відповідності до вищевказаної постанови накладено адміністративне стягнення у виді 510 грн. штрафу в дохід держави, що не відповідає вимогам санкції ч.1 ст.210 КУпроАП і є незаконним.

Поряд з цим, відповідно до ст.268 КУпроАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що вказаного порушення він не вчиняв, під час притягнення його до адміністративної відповідальності не зміг скористатися юридичною допомогою адвоката, та не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення від 5.02.3015 року, яка надана позивачем, останньому, при притягнення його до адміністративної відповідальності, не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпроАП, на що вказує відсутність підпису позивача в протоколі. Суд вважає, що в даному випадку посадовою особою при складанні даного протоколу про адміністративне правопорушення, були порушенні вимоги ст.256 КУпроАП, що є недопустимим та протиправним.

Враховуючи те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а на вимогу суду (а.с.108) відповідачем так і не було представлено належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до вимог ч.6 ст.71 КАС України на основі представлених позивачем доказів.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що посадовими особами при притягненні позивача до адміністративної відповідальності був порушений порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме були порушені права позивача, які передбачені ст.268 КУпроАП, в тому числі право на захист, право давати пояснення при розгляді справи, право бути присутнім при розгляді справи, що на думку суду є недопустимим та незаконним.

Таким чином, суд, враховуючи те, що оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.210 КУпроАП, та те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням норм чинного законодавства, вважає за необхідне скасувати як незаконну постанову від 05.02.2015 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.14, 71, 86, 128, 158-163, 167, 1712 КАС України, ч.1 ст.210, ст.ст.256, 268 КУпроАП, суд,-

п о с т а н о в и в :
Позов задовольнити.

Скасувати як незаконну постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2015 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Дана постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ГУДИМА І.В.