Справа № 815/1001/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1001/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Борцової С.І.

за участю сторін:

від позивача: Конев К.С. (за довіреністю);

від Південної митниці Міндоходів: Мальцев Д.В. (за довіреністю);

від Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області: не 'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арома Інтер Ойл» до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00703 від 28.11.2014 року, рішення про коригування митної вартості товарів від 28.11.2014 року №500060001/2014/610233/2,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арома Інтер Ойл» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Південної митниці Міндоходів (далі - Південна митниця), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00703 від 28.11.2014 року, рішення про коригування митної вартості товарів від 28.11.2014 року №500060001/2014/610233/2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.11.2014 року на митний кордон України від «Guangzhou Double Star Glassware Co ltd» (Китай) для Товариства з обмеженою відповідальністю «Арома Інтер Ойл» за контрактом №1 від 01.08.2014 року надійшов вантаж, а саме: флакони з кольорового скла для аромаолій номінальною місткістю 0,005-0,01 л: скляні флакони 5ml - 61200 шт., скляні флакони 10 ml - 599808 шт., призначення - для використання з косметичною метою, фірма виробник «Guangzhou Double Star Glassware Co ltd» (China), країна виробництва - CN, торгівельна марка відсутня, на загальну суму 17740,63 дол. США. З метою митного оформлення вантажу, позивач, в особі декларанта ТОВ «Аеро-Експерт», надав Південній митниці вантажну митну декларацію №500060001/2014/039149 від 26.11.2014 року, в якій правомірно визначив митну вартість товару за методом оцінки за ціною контракту (метод 1), згідно ст. 57 Митного кодексу України. На підтвердження відомостей про митну вартість товарів, визначеної за ціною контракту, позивачем були надані до Південної митниці, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) №1 від 01.08.2014 року, рахунок - фактура (інвойс) від 04.11.2014 року №ХНХ-140719, коносамент від 17.10.2014 року №SHASE090193, банківські платіжні документи, що стосуються товару - виписки з рахунків №001 від 08.09.2014 року, №005 від 10.10.2014 року, №006 від 15.10.2014 року, пакувальний лист №б/н від 04.11.2014 року, проте, у зв'язку з наданням відповідачу додатково запитуваних документів, які містили на думку останнього розбіжності, Південною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610233/2 від 28.11.2014 року, яким позивачу безпідставно збільшено митну вартість товару, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, чим порушено приписи Митного кодексу України, а також складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00703 від 28.11.2014 року. Позивач вважає дане рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам діючого законодавства, оскільки декларантом подано всі необхідні документи для визначення митної вартості саме за 1 методом, у зв'язку з чим ТОВ «Арома Інтер Ойл» просить скасувати рішення та картку відмови.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с.163).

Представник відповідача - Південної митниці надав до суду заперечення (а.с. 78-85), у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог та пояснив, що до компетенції митного органу відноситься проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, у тому числі за правильністю обрання та застосування методу такого визначення, повнотою поданих документів. У разі неможливості підтвердження декларантом заявленої митної вартості, або коли у митному органу виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності поданих ним відомостей, митному органу надано право коригування митної вартості товару. Митний орган має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товару, отже оскільки митний орган під час митного оформлення та при визначені митної вартості товару діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до чинного законодавства та в процесі консультацій з декларантом посадовою особою митниці були поставлені вимоги про подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, які мали розбіжності, у зв'язку зі спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, а також наявністю інформації, яка використовується митним органом для визначення митної вартості у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України, отримана за результатами здійснення митного контролю за МД від 18.11.2014 року №100270001/2014/222018, то відповідачем правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості заявленого товару за найнижчим наявним у базі даних цінової інформації рівнем, на підставі якого видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, тому вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та завчасно, причини неявки до суду не повідомив, тому справу розглянуто за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступні факти та обставини.

01 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арома Інтер Ойл» та Компанією «Guangzhou Double Star Glassware Co ltd» (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товару №1 від 01.08.2014 року, відповідно до умов якого остання зобов'язалася продати, а позивач придбати скляні флакони для косметичного призначення партіями, найменування яких, асортимент, ціна та кількість вказані у комерційному інвойсі, який є невід'ємною частиною даного контракту (а.с.92-99).

У листопаді 2014 року на виконання вищезазначеного контракту на адресу позивача надійшов від продавця «Guangzhou Double Star Glassware Co ltd» (Китай) вантаж, а саме: флакони з кольорового скла для аромаолій номінальною місткістю 0,005-0,01 л: скляні флакони 5ml - 61200 шт., скляні флакони 10 ml - 599808 шт., призначення - для використання з косметичною метою, фірма виробник «Guangzhou Double Star Glassware Co ltd» (China), країна виробництва - CN, торгівельна марка відсутня, на загальну суму 17740,63 дол. США.

З метою проведення митного оформлення товару в режимі імпорт, позивач, в особі декларанта ТОВ «Аеро-Експерт», надав Південній митниці вантажну митну декларацію №500060001/2014/039149 від 26.11.2014 року, в якому митна вартість товару визначена ТОВ «Арома Інтер Ойл» за методом оцінки № 1 - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Вартість визначена позивачем на підставі документів, які були надані до Південної митниці на підтвердження відомостей про митну вартість товарів, визначеної за ціною договору, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №1 від 01.08.2014 року, рахунок - фактура (інвойс) від 04.11.2014 року №ХНХ-140719, коносамент від 17.10.2014 року №SHASE090193, банківські платіжні документи, що стосуються товару - виписки з рахунків №001 від 08.09.2014 року, №005 від 10.10.2014 року, №006 від 15.10.2014 року, пакувальний лист №б/н від 04.11.2014 року та ін.

Під час митного оформлення, у зв'язку зі спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та наявністю розбіжностей у поданих позивачем документах, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість, зокрема, у комерційному інвойсі від 04.11.2014 року №ХНХ-140719 відсутні посилання на зовнішньоекономічний договір та відсутні умови постачання згідно з Інкотермс, що не дає можливості віднести товарну партію, що поставляється згідно з даним інвойсом до поставки в рамках зовнішньоекономічному контракту №1 від 01.08.2014 року, а також у зв'язку з відсутністю у прайс-листі та комерційному інвойсі підпису іноземного контрактоутримувача, Південною митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації, 2) каталоги, специфікації виробника товару, 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.101).

28.11.2014 року від декларанта до Південної митниці надійшов лист з додатками, відповідно до якого позивач надав на вимогу митного органу частину запитуваних документів та повідомив про неможливість подання інших документів для підтвердження митної вартості товару (а.с.84).

Так, у зв'язку з наявністю розбіжностей у наданих до митного органу додаткових документах, а саме: 1) у виписці з бухгалтерської документації відсутній підпис особи, що засвідчує правильність і правдивість документів; 2) в калькуляції собівартості товару від 28.11.2014 року №2811 відсутні складові щодо виробничих витрат; 3) в митній декларації країни відправлення відсутнє посилання на товаросупровідні документи, які надані до митного оформлення, а також у комерційному інвойсі невірно зазначено вартість кожної позиції товару, а також наявністю інформації, яка використовується митним органом для визначення митної вартості у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України, отримана за результатами здійснення митного контролю за МД від 18.11.2014 року №100270001/2014/222018, Південною митницею скориговано митну вартість товару та прийнято рішення №500060001/2014/610233/2 від 28.11.2014 року, яким визначено митну вартість товару у розмірі 1,32 дол. США за1 кг нетто товару (а.с.105-106).

У зв'язку з прийнятим рішенням, на підставі ч.6 п.2 ст.54 Митного кодексу України, Південною митницею відмовлено ТОВ «Арома Інтер Ойл» у прийнятті поданої вантажної митної декларації №500060001/2014/039149 від 26.11.2014 року та митному оформленні товарів, і на підставі виявлених порушень митним органом складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00703 від 28.11.2014 року (а.с. 106-107).

28.11.2014 року за ВМД №500060001/2014/039548 товари випущені у вільний обіг на умовах фінансової гарантії шляхом сплати до Державного бюджету України суми податків і зборів, згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною митним органом.

В подальшому, 13.01.2015 року ТОВ «Арома Інтер Ойл» звернулось до відповідача зі скаргою на вищенаведене рішення №500060001/2014/610233/2 від 28.11.2014 року та заявою про повернення надмірно сплачених платежів від 13.01.2015 року, у відповідь на які відповідачем, при розгляді додаткових документів, наданих до скарги, встановлено обґрунтованість відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості, оскільки всі надані документи вже подавалися при митному оформленні зазначеного товару, та позивачу відмолено у перегляді оскаржуваного рішення та повідомлено про відсутність підстав для повернення ТОВ «Арома Інтер Ойл» сплачених до бюджету коштів (а.с.24-37).

Митний Кодекс України (далі - Кодекс) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до статті 49 Кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 2 статті 51 Кодексу митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 57 глави 9 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно частини 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

У відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 54 МК України встановлена компетенція митного органу під час контролю правильності визначення заявленої митної вартості товарів та порядок такого контролю. У відповідності до частин 1-3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно положень частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено, що на виконання вищенаведеної норми Закону, під час консультації з митним органом, відповідачем витребувано у ТОВ «Арома Інтер Ойл» додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації, 2) каталоги, специфікації виробника товару, 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.101).

28.11.2014 року від декларанта до Південної митниці надійшов лист з додатками, відповідно до якого позивач надав на вимогу митного органу частину запитуваних документів та повідомив про неможливість подання інших документів для підтвердження митної вартості товару (а.с.84).

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

В силу положень ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Так, судом встановлено, що документи, надані на вимогу митного органу містили розбіжності, а саме: 1) у виписці з бухгалтерської документації відсутній підпис особи, що засвідчує правильність і правдивість документів; 2) в калькуляції собівартості товару від 28.11.2014 року №2811 відсутні складові щодо виробничих витрат; 3) в митній декларації країни відправлення відсутнє посилання на товаросупровідні документи, які надані до митного оформлення, а також у комерційному інвойсі невірно зазначено вартість кожної позиції товару.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, при дослідженні наданих позивачем до митного оформлення документів, посадовими особами Південної митниці, у зв'язку з відсутністю у органу доходів і зборів інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, встановлено неможливість застосування методів за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, відповідно до вимог статей 59, 60 МКУ, а також, неможливість застосування методів визначення митної вартості на основі віднімання та додавання, відповідно до статей 62-63 МКУ, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості наданих виробником товарів.

Відповідно до підпунктів 2.4, 2.5 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів здійснюється шляхом: - порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Суд зазначає, що аналіз законодавчих положень щодо визначення митної вартості товарів дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом із тим, питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Тому суди, встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Вказана позиція узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 17.12.2013 року у справі №21-439а13.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Виходячи із вищенаведеного вбачається, що, оскільки документи, надані позивачем, містили розбіжності, а в процесі проведеної консультації виявлені розбіжності декларантом не спростовані та позивачем не надано всі витребувані відповідачем додаткові документи, Південна митниця, за наявністю інформації у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України щодо рівня митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, зокрема за МД №100270001/2014/222018 від 18.11.2014 року, та у зв'язку з неможливістю визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, прийнято рішення про можливість застосування митної вартості товарів за резервним методом визначення митної вартості, в силу вимог ст.64 МК України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Арома Інтер Ойл» до Південної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2014/00703 від 28.11.2014 року, рішення про коригування митної вартості товарів від 28.11.2014 року №500060001/2014/610233/2 - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 20 квітня 2015 року.

Суддя П.П.Марин