Справа № 2025/4145/2012 (2-а/2025/305/2012)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. м. Київ К/800/61676/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року,

встановив:

В липні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії із застосуванням пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язання здійснити з 01.01.2012 р. перерахунок і виплату пенсії відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, допустивши рішення до негайного виконання.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року, позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_4 в перерахунку пенсії; зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_4 перерахунок пенсії по інвалідності ІІ групи захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, у I зоні - 3, та провести відповідні виплати з 12 січня 2012 року.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області просить скасувати судові рішення та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково зобов'язали управління ПФУ самостійно визначити заробіток для обчислення пенсії, що не належить до його повноважень. Не погоджується відповідач також з датою проведення перерахунку.

В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити судові рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення про задоволення позову в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду суди попередніх інстанцій мотивували тим, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_4 в перерахунку пенсії, оскільки мав усі необхідні для цього дані, виходячи із заробітної плати позивача за основним місцем роботи за травень 1987 року як за повний місяць роботи в зоні ЧАЕС (257,72 крб), з урахуванням фактично відпрацьованого часу в зоні відчуження і кратності оплати праці (у III зоні - 5, у I зоні - 3).

З висновком судів колегія суддів касаційної інстанції не погоджується, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи і не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 2 групи.

З 23.04.1987 р. по 06.06.1987 р. позивач знаходився на учбових військових зборах та брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Тривалість перебування в 3-й зоні небезпеки у квітні 1987 року - 7 днів, у травні 1987 року - 18 днів, у 1-й зоні небезпеки в травні 1987 року - 8 днів.

Згідно з частиною першою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, яка набрала чинності з 01.01.2012 р. (далі - Порядок № 1210), в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Пунктом 7 Порядку № 1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до частини першої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і Порядку № 1210, ставиться в залежність від заробітку, отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

З довідки від 24.01.2012 р. № 01-19/Т-2067 вбачається, що у відомостях нарахування заробітної плати працівникам Лозівського міськкому комсомолу ОСОБА_4 зазначений секретарем комітету комсомолу Лозівського ковально-механічного заводу, йому в травні 1987 року нарахована заробітна плата в розмірі 257,72, у червні того ж року - 180,00 і 833,36, назва грошової одиниці не вказана; перераховано первинні документи, на підставі яких видано довідку з такими даними. Згідно з відомістю виплати заробітної плати за травень 1987 року з нарахованої ОСОБА_4 заробітної плати в розмірі 257,72 крб утримано 33,74 крб податків і внесків, виплачено 223,98 крб.

25.01.2012 р. ОСОБА_4 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області із заявою про перерахунок пенсії на підставі архівної довідки від 24.01.2012 р. № 01-19/Т-2067.

Як вбачається з письмових відповідей Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області від 31.01.2012 р. і Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.04.2012 р., позивачу з 01.02.2012 р. проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 з урахуванням зазначеної в архівній довідці № 01-19/Т-2067 заробітної плати за травень 1987 року як за повний місяць роботи в зоні відчуження. Зазначено про відсутність підстав для врахування суми 833,36 крб при обчисленні пенсії, оскільки в архівних документах не відображено, за які місяці та яким чином проведено її нарахування.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_4 також вказував на проведений йому відповідачем перерахунок пенсії з 01.02.2012 р. на підставі архівної довідки про заробітну плату, не погоджуючись при цьому з розміром пенсії.

Отже, суди попередніх інстанцій помилково вважали, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з відмовою відповідача у проведенні перерахунку позивачу пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків, та достеменно не встановили, чи є спірним питання про включення до заробітку за травень 1987 року отриманої позивачем у червні 1987 року суми 833,36 крб.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

За загальним правилом, встановленим пунктом 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

За приписами пункту 38 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, має право перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що органи Пенсійного фонду призначають і здійснюють перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітну плату, виданих підприємствами, установами, організаціями, де працювала особа, або архівними установами, маючи лише повноваження щодо перевірки обґрунтованості їх видачі.

Виходячи з цього, рішення судів про покладення на відповідача обов'язку самостійно визначити заробіток позивача для обчислення пенсії суперечить чинному законодавству України.

З огляду на викладене для перевірки правильності обчислення позивачу пенсії згідно з пунктом 7 Порядку № 1210 судам необхідно було з'ясувати, в якому розмірі позивач фактично отримав заробітну плату за травень 1987 року, коли ці кошти були йому виплачені та якими первинними документами це підтверджується (відомістю про нарахування заробітної плати, табелем обліку робочого часу тощо).

Крім того, зобов'язуючи управління ПФУ провести перерахунок пенсії з 12 січня 2012 року, суди не звернули уваги на те, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 25 січня 2012 року, у зв'язку з чим за приписами частини четвертої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія підлягала перерахунку з першого числа наступного місяця.

Порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і неповне встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, є підставою для скасування ухвалених судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

.Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.