Справа № 807/2591/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2591/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - Нагорна Л.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Подойма Н.В.

представник відповідача - Феделищак М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" про стягнення податкового боргу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що станом на день розгляду даної адміністративної справи з врахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 26.08.2014 року №6477/10/07-01-10, від 23.02.2015 року №1446/10/07-01-10 та від 07.04.2015 року №1174/10/07-01-10 за відповідачем рахується податковий борг в сумі 4254345,32 грн., який відповідачем в добровільному порядку не погашений.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просила суд даний адміністративний позов задовольнити повністю з підстав викладених у позові та заявах про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та розгляд даного адміністративного позову залишив на розсуд суду. Однак, одночасно представником відповідача суду було надано заяву про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення в разі задоволення такого. Свою заяву відповідач мотивував важким матеріальним становищем.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, як встановлено судом в ході судового розгляду даної справи та підтверджується матеріалами справи Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" згідно Витягу з ЄДРПОУ зареєстроване та знаходиться за а адресою: 88000,Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Митна, 1, ідентифікаційний код - 03344326, що підтверджується копією згаданого витягу.

Відповідно до поданого Відповідачем Розрахунку частини чистого прибутку (доходу) за 2013 рік, останній зобов'язувався сплатити 85 385,00 грн., що підтверджується копією такого розрахунку, що міститься в матеріалах справи.

Крім цього, згідно самостійно поданої відповідачем податкової декларації з екологічного податку за 1 квартал 2014 року, такий зобов'язувався сплатити 103594,23 грн. податкового зобов'язання, що підтверджується копією вищезгаданої декларації.

Відповідно до поданої Відповідачем податкової декларації збору за спеціальне використання поверхневих вод за І квартал 2014 року, останній зобов'язувався сплатити 18 188,74, грн. вказаного податку, що підтверджується копією декларації, яка міститься в матеріалах даної адміністративної справи.

Відповідно до поданої Відповідачем податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, останній зобов'язувався сплачувати по 12 382,00 грн. авансових внесків, проте такі відповідачем не здійснювались в добровільному порядку, визначеним податковим зобов'язанням.

Відповідно до вимог п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Так, 14.04.2014 року працівниками ДПІ у м. Ужгороді проведено перевірку Відповідача. Результати проведеної перевірки відображено в акті №1032/15-03, копія якого міститься в матеріалах даної адміністративної справи. За результатами проведеної перевірки та складеного працівниками акта перевірки інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.04.2014 №004071503, яким Відповідачу визначено зобов'язання по надходженню від скиду забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти в розмірі 46 018,78 грн., та № та визначено зобов'язання в розмірі 140,50 грн.

Слід також зазначити, що 14.04.2014 року ДПІ у м. Ужгороді проведено перевірку Відповідача. Результати проведеної перевірки відображено в акті №1027/15-02, копія якого наявна в матеріалах справи. За результатами проведеної перевірки та складеного акту інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.04.2014 року №00040215, яким Відповідачу визначено зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток прибуток підприємств в розмірі 360196,80 грн. та №, яким визначено зобов'язання в розмірі 22 512,30 грн.,що підтверджується копіями таких податкових повідомлень - рішень.

Одночасно, 14.04.2014 року працівниками ДПІ у м. Ужгороді проведено перевірку Відповідача. Результати проведеної перевірки відображено в акті №1032/15-03. За результатами проведеної перевірки та складеного акта перевірки інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.04.2014 року №, яким Відповідачу визначено зобов'язання по інших зборах за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 16 931,37 грн., що підтверджується копією акта та податкового повідомлення - рішення.

Також суд зазначає, що 26.03.2014 року ДПІ у м. Ужгороді проведено перевірку Відповідача. Результати проведеної перевірки відображено в акті №845/07-01-15-01, копія якого наявна в матеріалах справи. За результатами проведеної перевірки та складеного акта перевірки інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.04.2014 року №, яким Відповідачу визначено зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 756,00 грн.

30.04.2009 року ДПІ у м. Ужгороді проведено перевірку Відповідача. За результатами проведеної перевірки податковим органом було складено акт №779/15-1. За результатами проведеної перевірки та складеного акта перевірки інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.04.2009 року №/0, яким Відповідачу визначено зобов'язання по податку на прибуток підприємств в розмірі 4 862,20 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення Відповідачем було оскаржене в судовому порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2012 року по справі №2а-4055/09/0770 апеляційну скаргу КП „Водоканал міста Ужгорода" залишено без задоволення, а оскаржуване апелянтом ППР визнано законним та таким, що підлягає погашенню відповідачем КП „Водоканал міста Ужгорода" повністю, що підтверджується наявною в матеріалах справи ухвалою суду апеляційної інстанції.

Слід також зазначити, що 19.06.2009 року ДПІ у м. Ужгороді проведено перевірку Відповідача. За результатами проведеної перевірки податковим органом було складено акт №1491/15-1. За результатами проведеної перевірки та складеного акту перевірки інспекцією прийнято наступні податкові повідомлення-рішення від 22.06.2009 року №000487/1543/0 яким визначено Відповідачу зобов'язання по збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 7 173,95 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання по збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 13494,02 грн.,№/0 яким визначено Відповідачу зобов'язання по відрахуванням за геологорозвідувальні роботи в розмірі 13147,33 грн.; №/0 яким визначено Відповідачу зобов'язання по платі за воду в розмірі 12 533,76 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання по платі за воду в розмірі 2 948,56 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання по платі за воду в розмірі 26 372,64 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання по відрахуванням за геологорозвідувальні роботи в розмірі 4 851,06 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання по відрахуванням, за геологорозвідувальні роботи в розмірі 2 970,64 грн.; №/0, яким, визначено Відповідачу зобов'язання по комунальному податку в розмірі 345,48 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання по комунальному податку в розмірі 149,49 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання по земельному податку в розмірі 304,51 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання по земельному податку в розмірі 2 640,796 грн.; №/0, яким визначено Відповідачу зобов'язання, по земельному податку в розмірі 1 202,05 грн., що підтверджується копіями вищезгаданих податкових повідомлень - рішень, які наявні в матеріалах справи.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, відповідач оскаржив їх в судовому порядку.

Так, зокрема постановою ЗОАС від 17/08/2010 року по справі №2а-4273/09/0770, позов КП „Водоканал міста Ужгород» задоволено частково, визнано протиправним та скасовано ППР від 22.06.2009 року №/0, в частині повторного нарахування штрафної санкції у розмірі 3431,93 грн., у задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2014 року по справі №2а-4273/09/0770 апеляційну скаргу КП „Водоканал міста Ужгорода" залишено без задоволення, оскаржувані ППР визнано законними та такими, що підлягають погашенню КП „Водоканал міста Ужгорода" в повному обсязі.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах. 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних, за днем такого узгодження.

З врахуванням наведених вище норм, ДПІ у м.Ужгород на адресу відповідача надсилались перша податкова вимога №1/74 від 10.01.2009 року - надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно підпису на поштовому повідомленні про вручення, Позивачем 14.01.2009 року отримано першу податкову вимогу, що підтверджується її копією, яка наявна в матеріалах справи та друга податкова вимога №2/312 від 13.02.2009 року - отримано особисто директором 18.02.2009 року. Проте, такі залишені відповідачем без реагування та в добровільному порядку не погашені.

Окрім наведеного вище, суд також вважає за необхідне зазначити, що в ході судового розгляду даної адміністративної справи позивачем 26.08.2014 року до суду було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог на суму у 128577,74 грн., у зв'язку із наступним.

Так, на підставі самостійно поданої Відповідачем податкової декларації по збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод № від 08.07.2014 року останній зобов'язувався сплатити 17844,60 грн. вказаного податку, проте в добровільному порядку не сплатив такого.

Також, на підставі поданої Відповідачем податкової декларації екологічного податку № від 04.07.2014 року останній зобов'язувався сплатити 110733,14 грн., вказаного податку, однак у строки встановлені ПК України не сплатив такого.

Відповідно до п.203.2 ст.203 ПК України Відповідач зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.203.1 ст.203 ПК України для подання податкової декларації.

Окрім наведеного вище, суд також констатує, що в ході розгляду даної справи по суті, позивачем по справі було подано наступну заяву про збільшення позовних вимог від 23.02.2015 року вих.№1446/10/07-01-10.

Так, свою заяву про збільшення позовних вимог, позивач мотивує тим, що на підставі поданої Відповідачем декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, останній зобов'язувався сплачувати по 12382,00 грн. авансових внесків. Станом на 19.02.2015 року заборгованість становить 118805,36 грн., що підтверджується копією відповідної декларації.

На підставі поданих Відповідачем декларацій з податку на додану вартість, останній зобов'язувався сплатити наступні суми вказаного податку: декларація № від 30.10.2014 року - 539991,00 грн.; декларація № від 17.12.2014 року - 163194,00 грн.; декларація № від 20.01.2015 року - 319828,00 грн., копії яких наявні в матеріалах даної адміністративної справи.

07.03.2013 року ДПІ у м. Ужгороді проведено документальну невиїзну перевірку Відповідача. Результати проведеної перевірки відображено в акті №649/15-04, копія якого наявна в матеріалах справи. За результатами проведеної перевірки та складено акту перевірки інспекцією прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: № від 22.03.2013 року, яким Відповідачу визначено зобов'язання надходженню від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти у розмірі 11348,82 грн. штрафних санкцій; № від 22.03.2013 року, яким Відповідачу визначено зобов'язання по збору за забруднення навколишнього середовища в розмірі 6698,14 грн. штрафних санкцій, що підтверджується копіями таких ППР, які були додані до відповідної заяви про збільшення позовних вимог.

11.12.2014 року ДПІ у м. Ужгороді проведено документальну невиїзну перевірку Відповідача. Результати проведеної перевірки відображено в акті №3190/15-03, копія якого міститься в матеріалах справи. За результатами проведеної перевірки та складено акту перевірки інспекцією прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 року №, яким Відповідачу визначено зобов'язання по надходженню від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в розмірі 282,26 грн. штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 року №, яким Відповідачу визначено зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 11134,13 грн. штрафні санкцій; податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 року №, яким Відповідачу визначено зобов'язання з сплати частини прибутку господарських організацій, які належать до комунальної власності в розмірі 6456,00 грн. штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 року №, яким Відповідачу визначено зобов'язання по надходженню від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти в розмірі 46184,47 грн. штрафних санкцій; податкове повідомлення-рішення від 18.12.2014 року №, яким Відповідачу визначено зобов'язання по платежу інші збори за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 5212,63 грн. штрафних санкцій, що підтверджується копіями згаданих ППР, які наявні в додатках до заяви про збільшення позовних вимог та матеріалах даної адміністративної справи.

Слід також зазначити, що 22.09.2014 року ДПІ у м. Ужгороді проведено документальну невиїзну перевірку Відповідача. За результатами проведеної перевірки податковим органом було складено акт №2451/07-01-15-01, копія якого наявна в матеріалах даної адміністративної справи. За результатами проведеної перевірки та складеного акту перевірки інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.10.2014 року №, яким Відповідач визначено зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 43457,30 грн. штрафних санкцій, копія якого наявна в матеріалах справи.

Крім цього, суд також зазначає, що 18.01.2013 року ДПІ у м. Ужгороді проведено документальну планову виїзну перевірку Відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.07.2011 року по 30.09.2012 року. Результати проведеної перевірки відображено в акті №2/07-01-17-03, копія якого наявна в матеріалах даної адміністративної справи. За результатами проведеної перевірки та складено акту перевірки інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2013 року, яким Відповідачу визначено зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 2159598,28 грн., з яких 1727678,62 грн. основного зобов'язання та 431919,66 грн. штрафних санкцій, що підтверджується копією згаданого податкового повідомлення - рішення.

Слід також зазначити, що 11.11.2014 року працівниками ДПІ у м. Ужгороді проведено документальну невиїзну перевірку Відповідача. Результати проведеної перевірки відображено в акті №2874/07-01-17-03, копія якого наявна в матеріалах даної адміністративної справи. За результатами проведеної перевірки та складеного акту перевірки інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2014 року, яким Відповідачу визначено зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 25012,00 грн. штрафних санкцій, що підтверджується копією згаданого податкового повідомлення - рішення.

Так, як передбачено приписами п. 57.1. ст.57 ПК платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 ПК у разі визначення грошового зобов'язані контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримані податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.3 Інструкції про нарахування та погашення пені затверджене Наказом Державної податкової адміністрації України від 1 березня 2001 року N 77 (далі Інструкція) податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене судом (арбітражним судом), але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання;

Згідно п.п. 14.1.162. ст.14 Податкового кодексу пеня - сума коштів у вигляді відсотків нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

П.3 Інструкції передбачає, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Частина 4.2. Інструкції передбачає, що погашення сум нарахованої та несплаченої пені здійснюється у загальному порядку, установленому для погашення податкового боргу.

Станом на день подання заяви про збільшення позовних вимог до суду Відповідачу було нараховано 17314,81 грн. пені, що також підтверджується копією розгорнутого розрахунку заборгованості, копія якого міститься в матеріалах справи.

Окрім наведеного вище, суд також зазначає, що позивачем 07.04.2015 року суду було надано заяву про збільшення позовних вимог №1174/10/07-01-10.

Вказана вище заява про збільшення позовних вимог вмотивована тим, що ДПІ у м. Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській області 23.02.2015 до Закарпатського окружного адміністративного суду було подано заяву №1446/10/07-07-10 про збільшення суми позовних вимог, яка з врахуванням попередньо заявлених сум становить 3 179 263.92грн.

Станом на 07.04.2015 заборгованість Відповідача збільшилася та становить з врахуванням попередньо заявлених вимог складає 4 254 345,32грн. в т. ч. пені у розмірі 32 708,56грн.

Так, вищевказаний податковий борг у відповідача, який заявлений позивачем до стягнення з врахуванням вищевказаних заяв про збільшення позовних вимог виник у зв'язку із наступним.

Відповідачем до ДПІ у м. Ужгороді самостійно було подано податкову декларацію екологічного податку № від 17.10.2014 з самостійно задекларованою сумою екологічного податку, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 112 366,45грн. Однак самостійно задекларована сума у розмірі 112 366,45грн. Відповідачем залишається

несплаченою; податкову декларацію екологічного податку № від 20.01.2015 року з самостійно задекларованою сумою екологічного податку, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 129 203,88грн. Однак самостійно задекларована сума у розмірі 129 203,88грн. Відповідачем залишається несплаченою; податкову декларацію по збору за спеціальне використання води № від 27.01.2015 року з самостійно задекларованою сумою збору за спеціальне використання води у розмірі 22 196,53грн. Однак самостійно задекларована сума у розмірі 22 196,53грн. Відповідачем залишається несплаченою; податкову декларацію від 30.10.2014 року № з податку на додану вартість, із самостійно задекларованою до сплати сумою податку на додану вартість у розмірі 539 991,00грн. Вказана сума податку на додану вартість сплачена Відповідачем частково у розмірі 481 587,51грн., залишок несплаченої суми складає 58 403,49грн.; податкову декларацію від 02.03.2015 року № з податку на додану вартість, із самостійно задекларованою до сплати сумою податку на додану вартість у розмірі 429 581,00грн. Вказана сума податку на додану вартість Відповідачем не сплачена в повному обсязі; податкову декларацію від 17.02.2015 року № з податку на прибуток, із самостійно задекларованою до сплати сумою податку на прибуток у розмірі 56 700,00грн. Вказана сума податку на прибуток Відповідачем не сплачена в повному обсязі; уточнюючий податковий розрахунок від 25.03.2015 року № з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених порушень, із самостійним визначенням (уточненням) суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 165,00грн. Однак самостійно задекларована (уточнена) сума податку на додану вартість залишається Відповідачем несплаченою; податкову декларацію від 19.03.2015 року № з податку на прибуток, із самостійно задекларованою до сплати сумою податку на прибуток у розмірі 248 729,00грн. Вказана сума податку на прибуток Відповідачем не сплачена в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями вказаних вище декларацій та уточнюючого розрахунку.

Окрім наведеного вище, суд також зазначає, що працівниками ДПІ у м. Ужгороді було проведено документальну невиїзну перевірку. За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки від 31.01.2015 року №270/07-01-15-02 та винесено податкове повідомлення - рішення від 16.02.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 7 077,02грн.

Дане податкове повідомлення - рішення було направлено на адресу Відповідача засобами поштового зв'язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, вручено - 18.02.2015 року, що підтверджується відповідними копіями.

Вищенаведене податкове повідомлення - рішення Відповідачем залишається не сплаченим та не оскаржувалось ним ні в адміністративному, ні в судовому порядку, оскільки доказів про оскарження такого відповідачем суду не надано.

Слід також зазначити, що працівниками ДПІ у м. Ужгороді було проведено документальну невиїзну перевірку. За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено акт перевірки від 31.01.2015 року №269/07-01-15-02 та винесено податкове

повідомлення - рішення від 16.02.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 98 122,49грн. та податкове повідомлення - рішення від 16.02.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 513,70грн

Дані податкові повідомлення - рішення були направлені на адресу Відповідача засобами поштового зв'язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, вручено - 18.02.2015 року, що підтверджується копіями згаданих податкових повідомлень - рішень та корінцем про вручення.

Вищенаведені податкові повідомлення - рішення Відповідачем залишається не сплаченими та не оскаржувалось ним ні в адміністративному, ні в судовому порядку, оскільки доказів про оскарження таких відповідачем в судовому засіданні не надано, а отже, такі вважаються узгодженими.

У відповідності до ст.129 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, Відповідачу було проведено нарахування пені у сумі 32 708,56грн., яка також залишається ним несплаченою.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Нормами п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебуваю його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого плат податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 цього Кодексу).

Також, відповідно до п.95.4 ст.95 ПК України контролюючий орган на відповідне рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем станом на день розгляду даної адміністративної справи не надано суду доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку і відповідач визнає даний адміністративний позов, що підтверджує доводи позивача, тому суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

З приводу заяви представника відповідача про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення, то суд зазначає, що таке в даному випадку є передчасним, оскільки ч.1 ст. 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Враховуючи, що рішення в даній адміністративній справі, ще не набрало законної сили та судом не видавався виконавчий лист по виконанню даного рішення суду, тому суд вважає що в даному випадку відсутні підстави передбачені ст.. 257 КАС України для визначення у самому судовому рішенні спосіб, строки і порядок виконання, а тому у задоволенні такої заяви відповідачу слід відмовити та роз'яснити відповідачу, що в силу вимог ст. 263 КАС України, такий не позбавлений права звернутись із такою заявою після набуття вказаним рішенням законної сили та видання судом виконавчого листа по виконанню даного рішення, а дану заяву суд вважає передчасною.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (88000,Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Митна, 1, ідентифікаційний код - 03344326) на користь відповідного бюджету податковий борг у розмірі 4254345,32 грн. (чотири мільйони двісті п'ятдесят чотири тисячі триста сорок п'ять гривень тридцять дві копійки) в тому числі 32708,56 грн. пені за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках в банках.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш