Справа № 2а-6452/11/1470
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 м. Київ К/800/63967/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Ліпського Д.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановила:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання протиправними дій відповідачів щодо невиплати йому шестимісячної допомоги при звільненні та зобов'язання вчинити дії щодо оформлення йому посвідчення «Суддя у відставці».

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Зобов'язано Державну судову адміністрацію України видати ОСОБА_2 посвідчення «Суддя у відставці» за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2002 та зобов'язано Територіальне управління державної судової адміністрації в Миколаївській області нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_2 шестимісячну допомогу в порядку та розмірі, що були передбачені в період звільнення його з посади судді.

У касаційній скарзі Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва по від 7 лютого 2002 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва у справі від 04 червня 2002 року, у справі № 2-656/020 задоволено позов ОСОБА_2 до Адміністрації Президента України, Міністерства юстиції України та Управління юстиції в Миколаївській області про визнання права на відставку з посади судді Казанківського районного суду Миколаївської області та зміни формулювання причини звільнення з посади судді Казанківського районного суду Миколаївської області із звільнення за станом здоров'я на звільнення у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків.

15 березня 2003 року Печерський районний суд міста Києва ухвалою задовольнив заяву Державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції в місті Миколаєві про зміну сторони виконавчого провадження Миколаївське обласне управління юстиції змінено на управління Державної судової Адміністрації України в Миколаївській області.

Позивач неодноразово звертався до Територіального управління державної судової адміністрації в Миколаївській області з заявами про оформлення посвідчення «Суддя у відставці» та про нарахування і виплати шестимісячної допомоги.

Відповідачі факти звернення не заперечували та пояснили, що матеріали для оформлення посвідчення судді у відставці у повному обсязі направлялися листом №5/2 400/11 від 01.04.2011 на адресу Державної судової адміністрації України. Листом ДСА України від 17.05.2011 №10-3121/11 територіальному управлінню було повідомлено, щодо відсутності правових підстав видачі позивачу посвідчення «судді у відставці» доки не будуть внесені зміни до відповідного Указу Президента України.

Листом від 09.02.2011 Державна судова адміністрація України зверталась до Голови Верховного суду України керуючись пунктом 1.7. «Положення про порядок виготовлення, обліку, видачі та знищення посвідчень суддів, яких призначено на адміністративні посади», затвердженого рішенням Ради суддів України №70 від 23.05.2008, але матеріали були повернуті на адресу Державної судової адміністрації України із посиланням на частину 2 статті 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992, що діяв на час спірних правовідносин, визначено, що гарантії незалежності судді, передбачені цим Законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України.

Відповідно до частини 1 статі 43 зазначеного Закону, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень. Суддя також має право на відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків. Відповідно до частини 3 зазначеної статті, судді який пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку.

Згідно з частиною 14 статті 4 Указу Президента України за № 182/2003 від 3 березня 2003 року Положення «Про Державну судову адміністрацію України» Державна судова адміністрація України відповідно до покладених на неї завдань здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Відповідно до частини 11 статті 44 Закону України «Про статус суддів» суддям, а також суддям, які перебувають у відставці, органом, що їх обирав, видаються посвідчення, зразки яких встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що рішенням Печерського районного суду м. Києва за справою № 2-656/020 від 07 лютого 2002 року за позивачем визнано визначальне право при виході у відставку на отримання вихідної шестимісячної допомоги та право на отримання посвідчення «Суддя у відставці», оскільки таке право йому було надано Законом України «Про статус суддів».

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді М.М. Заїка

Д.В. Ліпський