Справа № 808/8058/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року 12:10Справа № 808/8058/14 провадження № ДО/808/1015/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»

до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільскому районі Донецької області

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17 листопада 2014 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільскому районі Донецької області, в якому позивач просить суд скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 22.10.2014 №121/17а на суму 170 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідачем до позивача було застосовано штрафні санкції на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за подання недостовірних відомостей за 2004 рік, проте зазначена норма на час прийняття рішення є скасованою. Крім того, позивач не є правонаступником ДП «Добропіллявугілля», а тому застосування штрафних санкцій до позивача за час діяльності (2004 рік) ДП «Добропіллявугілля» є неправомірним. З наведених підстав, рішення відповідача про застосування фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, до органів Пенсійного фонду України є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 20 листопада 2014 року було відкрито провадження по зазначеній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17 грудня 2014 року.

16 грудня 2014 року від позивача надійшло клопотання (вх.№52526) про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, письмові заперечення на позов не направив, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні про вручення поштової кореспонденції (вручено 09 грудня 2014 року).

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до положень статті 128 КАС України, з урахуванням клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, неявки відповідача, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України, не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем на підставі наказу від 06.10.2014 №196 було проведено позапланову перевірку Філії ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Добропільське вантажно-транспортне управління» (ВП «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів» ДП «Добропіллявугілля», код за , за наслідками якої складено акт від 13.10.2014 №189 про результати позапланової перевірки Філії ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Добропільське вантажно-транспортне управління» (ВП «Управління технічного контролю якості вугілля та стандартів» ДП «Добропіллявугілля», код за щодо достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за періоди з 01.01.2001 до 01.01.2002 та з 01.01.2004 до 01.01.2005.

Актом перевірки було встановлено порушення п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 8.3 Порядку формування та подання органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються у системі загальнообов'язкового пенсійного страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 10.06.2004 №7-6, а саме:

- в індивідуальній відомості по застрахованій особі ОСОБА_1 за 2001 рік з типом форми «Призначення пенсії» (дата подання 07.12.2001) недостовірно зазначено код періоду року: «7» (9 місяців) замість «0» (Рік) та відсутні дані про підстави для обліку спецстажу;

- в індивідуальній відомості по застрахованій особі ОСОБА_2 за 2001 рік з типом форми «Призначення пенсії» (дата подання 07.12.2001) недостовірно зазначено код періоду року: «7» (9 місяців) замість «0» (Рік) та відсутні дані про підстави для обліку спецстажу;

- в індивідуальній відомості по застрахованій особі ОСОБА_3 за 2004 рік з типом форми «Призначення пенсії» (дата подання 31.08.2004) відсутні дані про підстави для обліку спецстажу.

На підставі Акту перевірки відповідачем було складене Рішення №121/17а від 22.10.2014 про застосування фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, яким до позивача на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за подання недостовірних відомостей за 2004 рік було застосовано фінансову санкцію у розмірі 170,00 грн. Зазначене рішення направлялося на адресу позивача супровідним листом від 22.10.2014 вих.№12279/03.

Не погодившись із зазначеними рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення було прийняте відповідачем 22.10.2014 на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції що діяла на час вчинення правопорушення) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма в редакції від 07.07.2014, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення, не містить фінансової санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду.

Суд зазначає, що ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» була виключена на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010.

Проте, відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, за порушення, вчинені до 01.01.2011 органи Пенсійного фонду застосовують фінансові санкції, передбачені законами, що діяли на момент вчинення порушень, у тому числі фінансові санкції, встановлені п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду.

Як встановлено з матеріалів справи позивачу штрафні санкції, згідно оскаржуваного рішення, нараховано за порушення допущені за період з 01.01.2001 до 01.01.2002 та з 01.01.2004 до 01.01.2005, тобто до 01.01.2011.

З наведених підстав, суд вважає посилання позивача на неправомірне застосування штрафних санкцій, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка на час прийняття рішення є скасованою, є необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем штрафні санкції у розмірі 170,00 грн. за подання недостовірних відомостей за 2004 рік було застосовано до ТОВ «ДТЕК Допропіллявугілля» (позивача).

Позивач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування». Статтею 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Судом встановлено, що державна реєстрація позивача була проведена 25.10.2010, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи та довідкою про включення до ЄДРПОУ.

Згідно статуту позивача, затвердженого загальними зборами та зареєстрованого 05.02.2013 №4000703, було створено відповідно до рішення Загальних зборів учасників товариства (протокол №1/2010 від 14.10.2010).

Судом встановлено, що перевірка відповідачем проводилась за періоди діяльності ДП «Добропіллявугілля» з 01.01.2001 по 01.01.2002 та з 01.01.2004 по 01.01.2005, тобто в період коли позивач ще не був утворений, оскільки позивач був утворений у 2010 році.

Згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.10.2014 ДП «Допропіллявугілля» зареєстроване в якості юридичної особи 11.03.2003, номер запису 1 000010.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства вугільної промисловості України від 07.02.2011 №50 було прийнято рішення про припинення діяльності ДП «Допропіллявугілля», здійснити всі належні заходи, пов'язані з ліквідацією ДП «Допропіллявугілля». Ліквідацію здійснити до 31.12.2014.

Згідно відомостей з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ДП «Допропіллявугілля» з 19.06.2014 знаходиться у стані припинення.

Відповідно до п. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняє свою діяльність з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Суд зазначає, що в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на час розгляду справи відсутні відомості щодо внесення запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи ДП «Допропіллявугілля».

Отже, станом на час прийняття відповідачем рішення №121/17а від 22.10.2014 про застосування фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, до органів Пенсійного фонду України відносно позивача, ДП «Допропіллявугілля» не було припинено.

Крім того, відповідачем не надано жодного доказу того, що позивач є правонаступником ДП «Допропіллявугілля», а з наявної інформації у ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що позивач та ДП «Допропіллявугілля» є окремими юридичними особами, що станом на час розгляду справи не припинені.

З наведених вище підстав суд доходить висновку, що оскільки відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, до органів Пенсійного фонду України було складено відносно неналежного суб'єкта господарської діяльності - позивача, який не є правонаступником ДП «Допропіллявугілля», то зазначене рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Доданим до матеріалів справи платіжним дорученням №144503 від 05.11.2014 документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору в сумі 183,00 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

На підставі зазначеного вище та керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 69, 70, 71, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області про визнання недійсним та скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення №121/17а від 22.10.2014 Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі Донецької області про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» фінансових санкцій за подання недостовірних відомостей за 2004 рік, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, до органів Пенсійного фонду України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» (, зареєстроване: 85000, Донецька область, м. Добропілля, м. Білецьке, вул. Красноармійська, буд. 1-а) судовий збір у сумі 183,00 грн. (сто вісімдесят три гривні 00 коп.).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко