Справа № 803/573/15-а
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Справа № 803/573/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Луцький міський центр зайнятості звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 1 924 грн. 64 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 була зареєстрована як така, що шукає роботу з 03 червня 2014 року в Луцькому міському центрі зайнятості. На підставі Закону України "Про зайнятість населення" їй було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. 18 грудня 2014 року спеціалістами центру зайнятості було встановлено, що під час перебування на обліку як безробітна ОСОБА_1 приховала факт перебування в цивільно-правових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю "ІЗІ КРЕДИТ" (ТзОВ "ІЗІ КРЕДИТ") в період з 04 червня по 11 серпня 2014 року, що підтверджується актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 358 від 18 грудня 2014 року. Отже, допомога по безробіттю в розмірі 1 924 грн. 64 коп. отримана ОСОБА_1 незаконно. Луцьким міським центром зайнятості було прийнято рішення про повернення коштів відповідачем, однак в добровільному порядку кошти останньою не повернуто.

З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача в користь Луцького міського центру зайнятості кошти в розмірі 1 924 грн. 64 коп., як такі, що отриманні обманним шляхом.

Письмових заперечень проти адміністративного позову відповідач суду не подав.

В судове засідання представник позивача не прибув, проте подав суду письмове клопотання від 20 квітня 2015 року про розгляд справи за його відсутності (а.с. 23).

Відповідач в судове засідання також не прибула, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомила (а.с. 22).

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, хоча сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, при цьому, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому за відсутності перешкод для розгляду справи суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 03 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Луцького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного і призначення виплати допомоги по безробіттю. При цьому у заяві вказала, що через відсутність роботи не має заробітку та інших доходів (а.с. 13).

Луцьким міським центром зайнятості на підставі наказу № НТ140605 від 05 червня 2014 року ОСОБА_1 було надано статус безробітного і з 10 червня 2014 року призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до наказу № НТ140610 від 10 червня 2014 року. Вказані обставини підтверджуються витягом із наказів про прийняті рішення по особі (а.с. 4).

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 358 від 18 грудня 2014 року, складеним заступником начальника відділу взаємовідносин з роботодавцями Луцького міського центру зайнятості (а.с. 6, зворот) встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в центрі зайнятості та одночасно знаходилася в цивільно-правових відносинах з ТзОВ "ІЗІ КРЕДИТ" з 04 червня 2014 року по 11 серпня 2014 року. На підтвердження встановлених актом обставини позивач надав копії договору доручення № 73347 від 04 червня 2014 року з додатком, укладеного між відповідачем і ТзОВ "ІЗІ КРЕДИТ", повідомлення про розірвання договору доручення № 73347 від 04 червня 2014 року. Відповідно до умов вказаного договору передбачено отримання доходу відповідачем за виконання взятих на себе зобов'язань (а.с. 7-9, 10). Із вказаним актом ОСОБА_1 ознайомлена 19 січня 2015 року, що засвідчено її підписом на примірнику. Пояснень з приводу встановлених фактів відповідачем не було надано, скарг і заяв не поступило.

За період перебування ОСОБА_1 на обліку у Луцькому міському центрі зайнятості та одночасно - у цивільно-правових відносинах з ТзОВ "ІЗІ КРЕДИТ", тобто з 04 червня по 11 серпня 2014 року, відповідачем отримано допомогу по безробіттю в розмірі 1 924 грн. 64 коп., що підтверджується відповідним розрахунком Луцького міського центру зайнятості від 20 січня 2015 року № 170/07-35 (а. с. 3).

17 січня 2015 року Луцьким міським центром зайнятості видано наказ № НТ150117 про повернення відповідачем коштів в сумі 1 924 грн. 64 коп. (а.с. 4 зворот). 19 січня 2015 року ОСОБА_1 подано на ім'я заступника директора Луцького міського центру зайнятості розписку про зобов'язання повернути надлишково виплачені їй кошти в сумі 1 924 грн. 64 коп. до 19 лютого 2015 року (а.с. 25).

06 лютого 2015 року відповідачу вручено повідомлення про повернення коштів № 215/01-15 від 26 січня 2015 року (а.с. 5, зворот), проте відповідач в добровільному порядку кошти не повернула.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про зайнятість населення" від 05 липня 2012 року № 5067-VІ (з наступними змінами та доповненнями) до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно із частинами другою, третьою статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02 березня 2000 року (з наступними змінами та доповненнями) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як передбачено пунктами 6-9 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою. Рішення про повернення коштів особою оформлюється наказом. У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що оскільки Луцьким міським центром зайнятості, у зв'язку із встановленням належності відповідача до категорії зайнятих правомірно прийнято наказ № НТ150117 від 17 січня 2015 року про повернення відповідачем коштів у вигляді незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1 924 грн. 64 коп., який відповідач не оскаржила та в добровільному порядку кошти не повернула, тому позовні вимоги про стягнення зазначених коштів підлягають задоволенню.

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Закону України "Про зайнятість населення", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Луцького міського центру зайнятості (вулиця Ярощука, будинок 2, місто Луцьк, Волинська область, ідентифікаційний код 13352315) незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 1 924 грн. 64 коп. (одна тисяча дев'ятсот двадцять чотири грн. 64 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова