Справа № 826/20775/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 квітня 2015 року 14:25 № 826/20775/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Гарника К.Ю., Кузьменка В.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України»
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправною та скасування постанови

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» (далі - позивач, ТОВ «ВКФ Фарби України») звернулося до суду з даним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач, ДАБК України), в якому просить суд скасувати постанову відповідача № 236/14/7/26-22/2907/02/2 від 27.09.2014 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перевірку, за результатом якої було прийнято оскаржену постанову проведено з порушенням норм Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553. Крім того, позивач зазначає, що ним не було допущено порушення норм ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не зазначалось недостовірних даних при реєстрації декларації про початок будівельних робіт.

Також зазначив, що всупереч вимогам п.25 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України не отримував оскаржуваної постанови, а про існування останньої дізнався з матеріалів виконавчого провадження № 45159924.

Також вказав, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві ліквідовано як юридичну особу публічного права.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» Державній архітектурно-будівельній інспекції України доручено забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Тобто, належним відповідачем у даній справі є Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

Відповідач - Державна архітектурно-будівельна інспекція України - заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Державним вищим навчальним закладом «Київській індустріальний коледж» та ТОВ «ВКФ Фарби України» на об'єкті будівництва «Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на вул. Українській, 6 у Шевченківському районі м. Києва», за результатом якої складено акт від 18.07.2014 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з акта перевірки Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві вказує, що будівельний майданчик по категорії складності інженерно-геологічних умов згідно ДБН А.2.1-1-2008 «Вишукування, проектування і територіальна діяльність. Вишукування. Інженерні вишукування для будівництва» відноситься до ІІІ категорії складності. Враховуючи зазначене встановлено, що замовниками будівництва затверджено проектну документацію, яка не отримала позитивний висновок експертизи, що передбачено п. 2 ч. 4 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз 2 п. 10 Порядку затвердження проектів будівництва в проведення їх експертизи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 11.05.2011, чим порушено ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність». У зв'язку з чим замовниками будівництва зазначено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт. в частині проведеної експертизи проекту будівництва, чим порушено ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі акта перевірки відповідачем винесено припис від 18.07.2014, яким зупинено виконання будівельних робіт до усунення допущених порушень та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 18.07.2014.

За результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.07.2014 №236/14/7/26-26/2907/02/2, якою за порушення позивачем норм ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абз 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 109 620 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно ч.1,2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію (ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Отже, відповідач наділений повноваженнями здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль, а також видавати відповідні приписи та постанови.

Як зазначено вище, в Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві встановлено факт порушення позивачем норм ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та зазначення недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт, в частині проведеної експертизи проекту будівництва.

Статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Не підлягають обов'язковій експертизі проекти будівництва об'єктів I - III категорій складності.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що об'єкт «Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на вул. Українській, 6 у Шевченківському районі м. Києва» має ІІІ категорію складності.

Відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Як вбачається з декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті «Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованим нежитловим приміщенням по вул. Українській, 6 в Шевченківському районі м. Києва» зареєстрованій 13.06.2014 № КВ 54, копія якої міститься в матеріалах справи, позивачем зазначено, що проектна документація розроблена ТОВ «ППК» та затверджена наказом директора ДВНЗ «Київській індустріальний коледж» та директора ТОВ «ВКФ Фарби України» №5 від 26.05.2014, категорія складності ІІІ, експертиза проекту будівництва не проводилась.

Отже, у вказаній декларації про початок виконання будівельних робіт позивачем не було вказано про проведення експертизи проекту будівництва, що свідчить про безпідставність висновку відповідача про порушення позивачем норм ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та зазначення недостовірних даних у декларації про початок виконання будівельних робіт, в частині проведеної експертизи проекту будівництва.

Поряд з цим, 23.07.2014 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві оформлено наказ № 42 «д» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

Позивач не погодився з винесеним наказом та оскаржив його до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №826/11314/14 від 26.08.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014, адміністративний позов ТОВ «ВКФ Фарби України» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 23.07.2014 № 42»д» «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

Окрім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.09.2014 у справі № 826/12237/14 за позовом Державного вищого навчального закладу «Київський індустріальний коледж» до Інспекції архітектурно-будівельного контролю у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.07.2014 №235/14/7/26-26/2907/02/2, яка залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014, позовні вимоги Державного вищого навчального закладу «Київський індустріальний коледж» задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.07.2014 №235/14/7/26-26/2907/02/2, прийняту Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v., no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007). Таким чином, суд приймає до уваги позицію, наведену у постановах Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/11314/14 від 26.08.2014 та відповідно у справі № 826/12237/14 від 04.09.2014.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду доказів, на підтвердження порушень, викладених в акті перевірки.

Відсутність факту порушення позивачем норм ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» свідчить про протиправність прийнятої на підставі такого порушення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.07.2014 №236/14/7/26-26/2907/02/2 та є підставою для її скасування та, як наслідок, вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Поряд з цим, згідно з нормами постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7, акт суб'єкта владних повноважень може бути скасовано тільки у разі визнання його протиправним, тобто таким, що порушує права та законні інтереси особи, оскільки, скасування такого акта є способом захисту порушеного права, який застосовується у разі, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 236/14/7/26-23/2907/02/2 від 29.07.2014.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді К.Ю. Гарник

В.А. Кузьменко