Справа № П/811/3430/14
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокусправа № П/811/3430/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції

Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду

від 11 листопада 2014 року

у справі № П/811/3430/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

Торгівельно-закупівельне підприємство «ОІК»,

вул. Гагаріна, 4, с. Первозванівка Кіровоградського району,27652;

до відповідача Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції

Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

вул. Глінки, 2, м. Кіровоград,25006;

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив: Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельно-закупівельне підприємство «ОІК» подано позов до Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , , , та .

Кіровоградський окружний адміністративний суд (суддя Притула К.М.) своєю постановою від 11 листопада 2014 року позов задовольнив.

Постанова суду мотивована наступним:

по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська нафтогазова компанія» Позивач мав в наявності всі первинні документи, що підтверджують обсяги задекларованих витрат; згідно з отриманими податковими накладними мав законні підстави для включення певних сум до складу податкового кредиту;

приписи пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР щодо обов'язку щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки слід розуміти не інакше, як друкування фіскальних звітних чеків за кожний день, але не пізніше ніж через 24 години після початку роботи;

враховуючи те, що фіскалізація підсумкових даних була здійснена Позивачем в межах 24 годин після початку роботи, не може вважатися несвоєчасно оприбуткованою готівка, запис про надходження якої зроблено на підставі Z-звіту.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі, Кіровоградська ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, Відповідач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на наступне -

по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська нафтогазова компанія» Позивач мав в наявності формально складені, але не достовірні первинні бухгалтерські документи;

друкування фіскальних звітних чеків наступного дня після відповідної календарної дати є порушенням пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР;

готівкові кошти були оприбутковані не в день їх фактичних надходжень, так як фіскальні звітні чеки роздруковані наступного робочого дня в кінці робочої зміни оператора АГЗС.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. У позові відмовити.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

У відповідності з частиною 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини справи: у період з 18 серпня по 08 вересня 2014 року уповноваженими фахівцями держподаткінспекції проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-заготівельне підприємство «ОІК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р.

За результатами складений Акт № 183/11-23-22-02/24144577 від 15.09.2014р.

В Акті перевірки вчинено записи про порушення -

статей 135, 138 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI;

статей 198, 201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI;

пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР;

пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637.

Так, відповідно до умов укладеного договору, Товариством з обмеженою відповідністю «Українська нафтогазова компанія» було поставлено Позивачу:

у березні 2013 року 247,171 тис. м. куб. природного газу на суму 1.061.603,40 грн.;

у квітні 2013 року 262,677 тис. м. куб. природного газу на суму 1.128.201,91 грн.

Перевіркою було використано Акт від 12 серпня 2014 року № 1137/20-38-23-01-04/37764888, складений посадовими особами Основ'янської ОДПІ міста Харкова «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Українська нафтогазова компанія» щодо документального підтвердження господарських відносин з платником податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.10.2012р. по 16.01.2014р.». Незважаючи на наявність первинних бухгалтерських документів, посадовими особами контролюючого органу зроблено висновок про безтоварність господарських операцій.

В акті перевірки вчинено записи про невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку - 9 фіскальних звітних чеків (Додаток 1) роздруковані наступної календарної дати.

Крім того, готівкові кошти були оприбутковані не в день їх фактичних надходжень, так як фіскальні звітні чеки роздруковані наступного робочого дня в кінці робочої зміни оператора АГЗС.

На підставі акту перевірки, 26 вересня 2014 року керівником контролюючого органу прийняті податкові повідомлення-рішення №№ , , , та .

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI, Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельно-закупівельне підприємство «ОІК» -

збільшено суму грошового зобов'язання за платежем 30 14010100, податок на додану вартість, у розмірі 547.452,00 грн., в т. ч. 364.968,00 грн. основний платіж та 182.484,00 грн. штрафна (фінансова) санкція;

збільшено суму грошового зобов'язання за платежем 30 11021000, податок на прибуток, у розмірі 412.382,00 грн., в т.ч. 274.921,00 грн. основний платіж та 137.461,00 грн. штрафна (фінансова) санкція;

зменшено розмір від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 534.454,00 грн.;

за не оприбуткування готівки, на підставі абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року N 436/95, застосовано штрафні (фінансові) санкцій у розмірі 740.950,55 грн.;

за невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку застосовано штрафні (фінансові) санкцій у розмірі 3.060.00 грн.;

відповідно.

Скасування податкових повідомлень-рішень було предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

За позицією фахівців контролюючого органу, по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська нафтогазова компанія» мав місце документообіг задля штучного документального забезпечення бухгалтерського, та, як наслідок, податкового обліку.

Такий висновок обґрунтовано Актом Основ'янської ОДПІ міста Харкова «Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Українська нафтогазова компанія».

В той же час, з огляду на приписи пункту 73.5 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1232.

Однак, даний Порядок жодним чином не регулює дії органів доходів і зборів на той випадок, якщо не має можливості провести зустрічної звірки (не надав платник податків запитуваної інформації, не має платника податку за податковою адресою, тощо).

ДПА України своїм наказом від 22 квітня 2011 року N 236 затвердила Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, згідно з яким у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб`єкта господарювання, відповідальний підрозділ складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання.

Однак, даний наказ не було зареєстровано у Міністерстві юстиції України. З огляду ж на приписи наведених вище норм, зустрічні звірки не є перевірками, та, відповідно, не можуть бути враховані як підтвердження здійснення діяльності поза межами правової відповідальності.

Фахівці контролюючого органу, з огляду на обов'язок доказування правомірності свого рішення, зобов'язані були з'ясувати всі обставини взаємовідносин сторін та доводити перед судом їх переконливість. Як то: чи добросовісно діяли всі учасники господарських взаємовідносин. Не виключено, чи припустилися порушень податкового законодавства контрагенти позивача, та чи могло бути відомо позивачу про порушення, які допускали його контрагенти.

Отже, базовими для аналітичних дій слід було б відбирати інші суттєві показники.

Документами, що підтверджують фактичне отримання товару, будуть Договір, акт приймання-передачі або інший документ. Та при виконанні двох «стандартних» умов (наявність первинних документів, що підтверджують факт отримання таких товарів, і подальше використання результатів цих послуг у власній господарській діяльності).

За позицією податкового органу первинні документи не мають юридичної сили та доказовості, у зв'язку з тим, що діяльність контрагента-постачальника була спрямована на надання податкових вигод та проведення безтоварних операцій.

Однак, Відповідачем не наведено фактів, які свідчили б про те, що зміст господарських операцій не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків і що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання угод. Теза в акті перевірки про те, що здійснення господарської операції по виявленому ланцюгу не мало ділової мети, є припущенням, відображення якого в акті перевірки є неприйнятним.

Слід вказати, що документи та інші дані щодо реальності здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Угоди укладалися Товариством в межах господарської діяльності, згідно з установчими, реєстраційними і дозвільними документами.

Так, між Позивачем та Філією УМГ «Черкаситрансгаз» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (продавець) укладено Типовий договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 15-70089/12 від 01.12.2011р. Актом надання послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами від 30.04.2013р. Сторони року, підтвердили, що газотранспортним підприємством природний газ безперебійно протранспортовано магістральними газопроводами.

Позивач має в наявності первинні документи, що підтверджують обсяги задекларованого податку. Щодо відповідності податкових накладних, які були підставою віднесення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту, вимогам Закону, зауважень у фахівців держподаткінспекції немає.

Слід вказати, що матеріали перевірки не містять фактичних відомостей щодо несплати кореспондуючого податку до бюджету контрагентами Позивача за певними господарськими операціями по ланцюгу постачання продукції.

Відповідно до пункту 4 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (265/95-ВР) передбачена відповідальність у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

За позицією фахівців держподаткінспекції, обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції, щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки, пов'язаний з відповідною календарною датою. Друкування фіскальних звітних чеків наступного дня після відповідної календарної дати є порушенням пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР.

Товариством не забезпечено виконання щоденного друку фіскального звітного чеку. Відповідно, невиконання щоденного друку має наслідком застосування санкцій.

Проте, сферу застосування РРО визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР. За визначенням статті 2 цього Закону (265/95-ВР) фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року N 199 затверджено Вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування.

Відповідно до вимог формування Z-звіту повинно виконуватися у такій послідовності:

друкування фіскального звітного чека і занесення інформації до фіскальної пам'яті;

обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам'яті;

друкування інформації, що підтверджує обнулення регістрів денних підсумків оперативної пам'яті та дійсність фіскального звітного чека.

При цьому, згідно з приміткою 1 додатка до цих Вимог, підсумок розрахунків обчислюється за зміну, максимальна тривалість якої не повинна перевищувати 24 години.

Відповідно до пункту 2 Вимог «зміна - це період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту».

Очевидно, ніякої прив'язки в часі до певної календарної дати немає.

Отже, приписи пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР щодо обов'язку щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки слід розуміти не інакше, як друкування фіскальних звітних чеків за кожний день, але не пізніше ніж через 24 години після початку роботи.

Так, якщо графік роботи підприємства, наприклад, з 9.00 до 24.00, можна стверджувати, що Z-звіт повинен виконуватися не пізніше 9.00 ранку наступного дня.

Слід зазначити, що вищезазначену позицію поділяв і податковий орган у своєму листі від 07.11.2002р. N 7501/6/23-2119.

Товариством Z-звіти роздруковані. Те, що звіти за наведені в акті дати фактично роздруковані наступного календарного дня не є порушенням вимог пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР.

В будь-якому випадку, за виявлене порушення обґрунтованими слід було б визнати застосування фінансових санкцій у розмірі 340,00 грн. (двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Застосування санкцій за кожне таке порушення, яке колегія суддів вважає триваючим, є помилковим.

Порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637, фахівці контролюючого органу обґрунтовують тим, що фіскальні звітні чеки роздруковані наступного робочого дня, в кінці робочої зміни оператора АГЗС.

В той же час, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637, не визначає поняття «день одержання» готівкових коштів.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-закупівельне підприємство «ОІК» працює цілодобово.

Відповідно до наказу про облікову політику на підприємстві строк здавання готівкової виручки один раз на добу через інкасацію її до установи банку.

Враховуючи те, що фіскалізація підсумкових даних була здійснена Позивачем в межах 24 годин після початку роботи, не може вважатися несвоєчасно оприбуткованою готівка, запис про надходження якої зроблено на підставі відповідного Z-звіту.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування або зміни рішення окружного адміністративного суду відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу Адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року у справі № П/811/3430/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна