Справа № 645/72/15-а
Суддя: Алфьорова Т. М.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/72/15-а
Провадження № 2-а/645/15/15
Постанова

іменем України

17 лютого 2015 року

Фрунзенський районний суд м. Харькова. у складі:

головуючого - судді Алфьорової Т.М.,

за участю секретаря судових засідань Савченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ІДПС РДПС взводу №4 ст. с-нт міліції м. Харкова Гюлумяна Михайло Григоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова, як адміністративного суду за місцем свого проживання, з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ Гюлумян М.Г. про скасування винесеної відповідачем постанови від 07.01.2015рсерії ПСІ № 523218 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування позову він посилається на те, що відповідач, як посадова особа органу державної влади - ДАІ УМВС України в м. Харкові, якій чинним законодавством України надане право вирішення питань щодо притягнення громадян до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення на транспорті, 07.01.2015р. без достатніх на те законних підстав виніс вищезазначену постанову про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності був визнаний факт порушення ним п. 8.7.3 е ПДР України.

Разом з тим, ОСОБА_2 вважає, що ніяких доказів порушення ПДР України не було надано. Дійсно 07.01.2015р. він рухався на автомобілі марки «GЕLLУ СК», номерний знак НОМЕР_1 вулицею Сумською та здійснив поворот ліворуч на пл. 1-го Травня в м. Харкова на зелений сигнал світлофора на якому не було додаткової секції. Це був єдиний світлофор, який він міг бачити на перехресті за погодних умов. Через яскраве сонце іпших світлофорів видно не було, що може довести записом з відеореєстратора. На думку инспектора він порушив, вимогу пункту 8.7.3 «є» ПДР України, а саме: проїхав перехрестя на червоне світло, що не відповідає дійсності. Інспектор знаходився на відстані від перехрестя і не міг точно встановити момент перетину межі перехрестя. Він діяв відповідно до п.16.8 ПДР, яка зобов'язує водія, що виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, продовжити рух у вказаному напрямку, незалежно від сигналу світлофора на виїзді і тому він вважає,що діяв правомірно. Під час ознайомлення з адміністративним протоколом , інспектор постійно квапив його хоча він казав,що йому потрібен час для ознайомлення.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов у повному обсязі, та надав пояснення згідно викладеному вище.

Відповідач - Інспектор ДПС РДПС взводу №4 ст. с-нт міліції м. Харкова Гюлумян М.Г. який є суб'єктом владних повноважень і будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду через місце роботи, в судове засідання не з`явився, а тому справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України була розглянута за його відсутності.

Суд, вислухавши позивача та дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Як свідчать матеріали справи, 07.01.2015р. відносно позивача ОСОБА_2 інспектором ДПС РДПС взводу №4 ст. с-нт міліції м. Харкова Гюлумян М.Г. складений протокол про порушення п. 8.7.3 «е» ПДР України та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122.ч.2 КУПАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення, 07.01.2015р. о 12 год. 05 хвил. на перехресті вул. Сумська та 1-го Травня м. Харкова ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_2. здійснив поворот ліворуч на пл. 1ого Травня без додаткової секції світлофора у вигляді зеленої стрілки.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, потерпілими, експертизою, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням прав, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано доказів щодо здійснення фіксування правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.ч.1 та 3 ст.2, ч.2 ст.71 КАС України, суд вважає, що приймаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідач діяв з порушенням норм КУпАП, що регламентують порядок фіксування правопорушень та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього, позивач 07.01.2015р. звертався з запитом до Управління ДАІ ГУМВС України в Харківської області щодо отримання інформації щодо дії інспектора. Згідно отриманої відповіді від 23.01.2015 року за № 501 йому було роз'яснення, що ПДР України з його боку не порушені.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міжрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 11 87, 160-163,

167 КАС України, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ІДПС РДПС взводу №4 ст. с-нт міліції м. Харкова Гюлумяна Михайло Григоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 № 523218 від 07.01.2015 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 510, 00 грн., винесену інспектором ДПС РДПС взводу №4 ст. с-нт міліції м. Харкова Гюлумяном Михайло Григоровичем

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: