Справа № 2-а/489/35/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

17 березня 2015 року справа № 2-а/489/35/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н.В. за участю секретаря судового засідання Тимошевської О.І. у відкритому судовому засіданні розглянув адміністративну справу

за позовомГромадської організації Миколаївського обласного товариства Вірменської культури ім. Мерсопа Маштоца, вул. Березневого повстання, 32, м. Миколаїв,54003

доУправління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв,54056

провизнання незаконною та скасування постанови від 07.06.2012р. № 34,

За участю представників:

від позивача: Шамян С.Р., Щербакової С.М.;

від відповідача: Алейнікової В.М.;

В С Т А Н О В И В:

Громадська організація Миколаївського обласного товариства Вірменської культури ім. Мерсопа Маштоца (далі по тексту - Товариство) звернулося до суду з позовом до Інспекції держаного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області (далі - Інспекція) про визнання протиправними дії Інспекції щодо проведення та організації перевірки об'єкту , та визнання протиправною та скасування постанови №34 від 07.06.2012 року про накладення штрафу на за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова про накладення штрафу є протиправною, оскільки відсутній сам факт правопорушення з боку позивача, тобто не допуску до проведення перевірки працівників інспекції взагалі не було. Окрім того, позивач зазначає , що організація та проведення позапланової перевірки будівництва об'єкта позивача, є неправомірною. Просить суд визнання протиправними дії Інспекції щодо проведення та організації перевірки об'єкту будівництва та скасувати постанову про накладення штрафу №34 від 07.06.2012 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду письмові заперечення де зазначив, що позапланова перевірка об'єкта що будується не була проведена, в зв'язку з недопущення посадових осіб Інспекції до об'єкту «Будівництва церкви та центру вірменської культури та не наданням необхідних документів для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що є порушенням п.1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп. 1 п.11, п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 р. що й стало підставою для накладення на Товариство штрафу. Представник відповідача вважає, що при винесені постанови про накладення штрафу, контролюючий орган діяв в межах й в спосіб визначений Законом. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 17.03.2015 року в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Вислухав пояснення сторін, з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

28.05.2012 року відповідачем на підставі Наказу №43 від 30.03.2012 р. винесено направлення на проведення позапланової перевірки № 592 в період з 28.05.2012 р. по 07.06.2012 р. об'єкту «Будівництво церкви та центру вірменської культури по пр. Жовтневому у мкр. «Богоявленське» (Корабельний район) м. Миколаєва».

В цей же день- 28.05.2012 відповідачем було складено Акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва та відсутність необхідних документів для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та представників забудовника і керівників підрядної будівельної організації, що є порушенням з боку забудовника вимог п.1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп. 1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 р.

Крім того, цього ж дня, відповідачем був складений Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зафіксовано факт не допущення посадових осіб на об'єкт будівництва для проведення перевірки, а також винесені Приписи №14, №15 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно яких позивача було зобов'язано надати Інспекції зазначені документи, терміном до 06.06.2012 року та зупинити будівельні роботи на об'єкті до отримання відповідних документів.

07.06.2012 р. Інспекцією на підставі Акту про недопущення посадових осіб відповідача до перевірки, Протоколу про правопорушення та Приписів було прийнято постанову №34 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 10 940,00 грн.

Суд критично оцінює позицію відповідача, щодо застосування до позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

По-перше, як вбачається з направлення на перевірку, воно не відповідає вимогам законодавства, так як, направлення на перевірку датовано 28.05.2012 р., а в листі до позивача від 04.05.2012 р. вказано, що в квітні 2012 року в ході проведення моніторингу виявлений факт самовільного будівництва, а наказ №43 про проведення позапланової перевірки прийнято 30 березня 2012р. Таким чином, наказ про проведення позапланової перевірки Товариства прийнятий до того, як було виявлено порушення, Направлення на перевірку з 10 по 11 травня 2012 р. взагалі відсутнє та інспекцією не виновилося

Також, відповідачем при розгляді справи не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачем на адресу позивача було направлено Лист від 04.05.2012 р., яким повідомлено позивача про проведення позапланової перевірки.

Як вбачається з доданої до заперечення відповідача копії поштового повідомлення про вручення, що цей лист був направлений не за місцезнаходженням позивача (вул. Березневого повстання, 32, м. Миколаїв), а на адресу м. Миколаїв, вул. Московська, 58-а.

По-друге, суд, критично оцінює посилання відповідача на лист Товариства від 10.05.2012 р. про перенесення перевірки на 28.05.2012 р. о 14-00 год, як допустимий та належний доказ по справі, оскільки лист підписаний від імені Товариства заступником ОСОБА_4, повноваження якого ні яким чином не підтверджено.

Крім того, у цьому листі зазначено адрес Товариства м. Миколаїв, вул. Московська, 58-а, а відповідно до виписки з ЄДРЮОФОП місцезнаходження Товариства є вул. Березневого повстання, 32, м. Миколаїв.

Також, всі матеріали перевірки (акт, протокол та приписи) були направлені не позивачеві а на іншу адресу м. Миколаїв, вул. Московська, 58-А.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач не був обізнаний із існуванням та змістом ( акта, протоколу та приписів), оскільки не отримав їх.

Також, представником відповідача у судовому засіданні не заперечувалось, що позивача не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні судом встановлено, що фактичного виходу посадових осіб відповідача на об'єкт перевірки не було, що й підтвердив представник відповідача в судовому засіданні.

Отже, суд приходить висновку, що дії відповідача щодо проведення і організації перевірки, є протиправними, оскільки повідомлення про початок перевірки, про необхідність надання документів направленні були Відповідачем на адресу вул. Московська, що не є адресою Позивача, виходу на місце будівництва під час перевірки не було, фактичного не допуску первіряючих до об'єкту будівництва не було.

Таким чином, інкримінування позивачеві вчинення правопорушення в виді недопущення посадових осіб Інспекції до перевірки є безпідставним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах подій.

Відповідач, доказів правомірності свого рішення суду не надав.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, в правовідношеннях, що були предметом судового дослідження, діяв не на підставі та не в спосіб, що передбачені законами України, без дотримання принципу рівності перед законом та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані дії, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати дії Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області щодо організації та проведення перевірки на об'єкті «Будівництво церкви та центру вірменської культури по пр. Жовтневому у мкр. «Богоявленське» (Корабельний район) м. Миколаєва» протиправними.

2. Скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №34 від 07.06.2012 р. про накладення штрафу на за порушення у сфері містобудівної діяльності.

3. Повернути Громадській організації Миколаївського обласного товариства Вірменської культури ім. Мерсопа Маштоца () судовий збір у сумі 109,62 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного Адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Повний тест постанови виготовлено та підписано суддею 19.03.2015 р.

Суддя Н. В. Лісовська