Справа № 805/880/15-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р. Справа №805/880/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови:

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., при секретарі судового засідання Максімчук М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Товариства з додатковою відповідальністю «CІНІАТ» до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2013р.,

за участю:

представника відповідача: Куриги О.І. за довіреністю №б/н від 11.08.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» звернулось до суду з позовною заявою до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2013р.

Ухвалою суду від 08 квітня 2015 року замінено неналежного відповідача Артемівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС на Артемівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю "Сініат" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2012, податковим органом були встановлені порушення пп.14.1.48 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2 ст.135, пп.138.8.2 п.138.8 ст.138, п.142.1 ст.142, п.141.2 ст.141 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 3 671 886 грн. На підставі висновків зазначеного акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення від 24 жовтня 2013 за № про донарахування грошового зобов'язання (збільшено за основним платежем) податок на прибуток в сумі 181 224,00 грн. та штрафні санкції в сумі 45 306,00грн., застосованих за порушення пп.14.1.48 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2 ст.135, пп.138.8.2 п.138.8 ст.138, п.142.1 ст.142, п.141.2 ст.141 Податкового Кодексу України. На його думку, викладені в акті перевірки висновки спростовуються наданими позивачем первинними документами.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки /т.2 а.с.227/, надіслав заяву про розгляд справи без його участі /т.2 а.с.234-235/.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, надала суду пояснення аналогічні, викладеним письмовим запереченням, вказавши,що при перевірці показників, відображених у рядку 06.3.1 «Проценти,що включаються до витрат з урахуванням обмежень, встановлених п.141.2 ст.141 за період з 01.04.2012р. по 31.12.2012 р. у сумі 29 984 642,00 грн. встановлено,що ТДВ «Сініат» до складу витрат віднесло суми нарахованих процентів на користь нерезидента, в порушення вимог податкового законодавства визначивши розрахункову величину. Застосування формули розрахунку, якою користується позивач є неправильною, а позовні вимоги безпідставними. Просила суд відмовити в задоволені позову/т.2 а.с.238/.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника відповідача вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Товариство з додатковою відповідальністю "Сініат" зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ серії ААВ №879583, перебуває на податковому обліку в Артемівській ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області, зареєстровано в якості платника податку на додану вартість (том 1 а.с 18-19).

За результатами документальної планової виїзної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю "Сініат", код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2012р. Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області було складено акт перевірки від 17 жовтня 2013 №283/22/00290601. Вказаний акт був підписан с запереченнями. У відповіді на наданні заперечення до акту податковим органом зазначено,що виправлено помилку,яка була допущена при складанні акта планової виїзної документальної перевірки від 04.06.2013 р./т.1 а.с.21-60, том 2 а.с.220-221/.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення від 24 жовтня 2013 № про донарахування грошового зобов'язання (збільшено за основним платежем) податок на прибуток в сумі 181 224,00 грн. та штрафні санкції в сумі 45 306,00грн., застосованих за порушення пп.14.1.48 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2 ст.135, пп.138.8.2 п.138.8 ст.138, п.142.1 ст.142, п.141.2 ст.141 Податкового Кодексу України /т.1 а.с.65/.

ТДВ "Сініат" дане рішення було оскаржене, а саме були направлені скарги до Головного управління Міндоходів у Донецькій області та до Міністерства доходів та зборів України про скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Донецькій області Міністерства доходів та зборів України про результати розгляду скарг від 29.11.2013р. податкове повідомлення - рішення № від 24 жовтня 2013 року про визначення грошових зобов'язань з податку на прибуток залишене без змін,а скаргу позивача без задоволення /т.1 а.с.66-68/.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що Артемівська об'єднана державна податкова інспекція Голдовного управління Міндоходів у Донецькій області не довела правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, з огляду на таке.

Так, згідно акту документальної планової виїзної перевірки Товариства з додатковою відповідальністю "Сініат", код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 встановлені наступні порушення вимог податкового законодавства: пп.14.1.48 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2 ст.135, пп.138.8.2 п.138.8 ст.138, п.142.1 ст.142, п.141.2 ст.141 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 3 671 886 грн., в тому числі:

І півріччя 2012 в сумі 933 398 грн ( 2 кв-л 2012 - 933 338 грн),

3 квартали 2012 в сумі 2 286 946 грн (3 кв-л 2012 - 1 353 548 грн),

2012 рік в сумі 3 671 886 грн (4 кв-л 2012 - 1 384 940 грн).

Суд зазаначає, що порушень інших пунктів Податкового кодексу України при виявленні вказаних порушень в акті не визначено.

Актом перевірки було встановлено порушення вимог п.141.2 ст.141 Податкового кодексу України, а саме підприємством завищено суму нарахованих процентів на користь нерезидента, що призвело до заниження об'єкта оподаткування у зв'язку з завищенням витрат у розмірі 29 984 642 грн.

Судом встановлено, що між компанією Компанією Lafarge SA (Франція) в особі г-на Жан-Жака Готье - позикодавцем та ТДВ "Лафарж Гіпс" (правопріємник ЗАТ "Лафарж Гіпс" ) в особі Іморєєва Андрія - позичальником укладений Договір займа б/н від 12.05.2008 (з урахуванням додаткових угод №1 від 27.10.2008, №1/2 від 28.11.2009, №1/3 від 26.11.2010, №1/4 від 15.04.2011, №1/5 від 04.11.2011, №1/6 від 17.01.2012, №1/7 від 23.07.2012, №1/8 від 15.11.2012). Предмет договору - отримання займу у сумі 56 000 000 дол.США.

Статею 1 даного договору визначено, що останній строк (день) погашення займу - день в який основна сума займу разом з нарахованими відсотками повинна бути повернута Позикодавцю.

Відсотковий період (у відношенні до зняття грошових коштів) - період який починається в день зняття грошових коштів та який завершується в день сплати відсотків, якій закінчується в останній день погашення займу.

Маржа - 1,5 річних.

Ставка-орієнтир - відповідна доларова ставка ЛИБОР відповідно до відсоткового періоду.

Позикодавець надає займ позичальнику з ціллю фінансування загальних корпоративних задач. Займ може бути наданий позичальнику позикодавцем шляхом здійснення декількох знять грошових коштів, загальна сума яких не може перевищувати суми займа.

Статею 5 договору займу б/н від 12.05.2008 передбачено, що отримувач займу погашає основну суму займу одним платежем 28.11.2008. Згідно додаткових угод останній термін (день) погашення займу 28.11.2012 - в цей день основна сума займа разом с нарахованими відсотками повинна бути повністю повернута позичальником позикодавцю.Статею 6 даного договору також передбачено:

п.6.1 На займані кошти нараховуються відсотки за ставкою, яка дорівнює сумі Ставки-орієнтира та маржи.

п.6.2 Відсотки нараховуються з першого дня (включно) Відсоткового періоду до останнього дня (виключаючи) такого відсоткового періоду та розраховуються з розрахунку 360 днів у рік та фактичної кількості днів що минули.

Додатковою угодою №1/5 від 04.11.2011 змінено первоначального позикодавця LAFARGE SA (Франція) на нового позикодавця MERILUX S.a.r.l. (Велике герцогство Люксембург) у зв'язку з тим, що первоначальний позикодавець відступає всі свої права за основним договором (включаючи права на нараховані відсотки) на користь нового позикодавця, а останній бажає акцептувати вказані права. З моменту вступу у силу даної додаткової угоди, новий позикодавець стає позикодавцем за основним договором і до нього переходять всі права первинного позикодавця за основним договором в об'ємі і на умовах , що існували на момент уступки таких прав.

Станом на дату цієї додаткової угоди, загальна сума заборгованості боржника перед первинним позикодавцем складає 18 216 644,24 дол.США, серед яких:

18 100 000,00 дол.США - непогашена сума тела займа,

116 644,24 дол.США - розмір нарахованих, але не виплачених процентів по займу.

За передачу (уступку) Первоначальним позикодавцем його прав кредитора по основному договору новий позикодавець повинен забезпечити уплату Первоначальному позикодавцю суми в розмірі 18 216 644,24 дол.США.

Згідно додаткової угоди №1/6 від 17.01.2012 змінено первоначального позикодавця MERILUX S.a.r.l. (Велике герцогство Люксембург) на нового позикодавця ETEX DRYCO SAS (Франція) у зв'язку з тим, що первоначальний позикодавець відступає всі свої права за основним договором (включаючи права на нараховані відсотки) на користь нового позикодавця, а останній бажає акцептувати вказані права. З моменту вступу у силу даної додаткової угоди, новий позикодавець стає позикодавцем за основним договором і до нього переходять всі права первинного позикодавця за основним договором в об'ємі і на умовах , що існували на момент уступки таких прав.

Станом на дату цієї додаткової угоди, загальна сума заборгованості боржника перед первинним позикодавцем складає 18 344 545 дол.США, серед яких:

18 100 000,00 дол.США - непогашена сума тіла займа,

244 545 дол.США - розмір нарахованих, але не виплачених процентів по займу.

За передачу (уступку) Первоначальним позикодавцем його прав кредитора по основному договору новий позикодавець повинен забезпечити уплату Первоначальному позикодавцю суми в розмірі 18 344 545 дол.США.

Згідно додаткової угоди від 23.07.2012 №1/7 внесени зміни до договору займа б/н від 12.05.2008 у зв'язку із зміної назви та адреси Позикодавця , а саме :

Позикодавцем змінено назву, так перноначальна назва позикодавця: ETEX DRYCO SAS, місцезнаходження: Франція, 75008, Париж , Площа де ля Маделин,6.

Нова назва позикодавця: SINIAT INTERNATIONAL, місцезнаходження: Франція, 84000, Авіньон, Зон ду поль Техноложик Агропарк, ул. Марсель Демонк,500.

Також даною додатковою угодою змінено відсоток маржи з 3% до 1,95 %.

Згідно додаткової угоди від 15.11.2012 №1/8 внесени зміни до договору займа б/н від 12.05.2008 у зв'язку із зміної назви позичальника, а саме:

Первоначальна назва позичальника: товариство з додатковою відповідальністю "Лафарж Гіпс", нова назва позичальника товариство з додатковою відповідальністю "Сініат".

Даний договір з додатковими угодами зареєстровано в НБУ, у відповідності до вимог постанови НБУ від 17.06.2004 № 270, реєстраційне свідоцтво №9133 від 26.05.2008, додатки до реєстраційного свідоцтва від 28.11.2008 № 1, від 15.01.2010 № 2, від 31.12.2012 № 3, від 10.05.2011 № 4, від 07.12.2011 № 5, від 10.02.2012 № 6, від 14.09.2012 № 7, від 20.12.2012 №9133/8.

Грошові кошти отримані не від банку або фінансової установи є позикою та регулюються нормами ст.1046 ЦКУ. При цьому згідно ст.1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Порядок оподаткування позикових коштів регламентовано нормами р.ІІІ Податкового Кодексу України.

У відповідності до пп.14.1.267 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов'язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики.

Основна сума отриманих кредитів, позик, згідно з пп.136.1.20 ПКУ не включаються до складу доходів платника податку. В п.153.4 ПКУ детальніше регламентовано операції з борговими вимогами. Так, не включаються до складу доходу і не підлягають оподаткуванню кошти, залучені платником податку у зв'язку з отриманням фінансових кредитів, позик від інших осіб-кредиторів (пп.153.4.1 ПКУ). Повернення платником податку основної суми фінансового кредиту, позики не включається до складу витрат позичальника (пп.153.4.2 ПКУ).

Особливості визначення складу витрат платника податку в разі сплати процентів за борговими зобов'язаннями визначені п. 141.1 ст. 141 Кодексу. До складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно по положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Нормами Кодексу передбачені обмеження у врахуванні у складі витрат нарахованих процентів за борговими зобов'язаннями, зокрема за отриманими кредитами, позиками, у разі отримання їх: платником податку, 50 та більше відсотків статутного фонду (акцій, інших корпоративних прав) якого перебуває у власності або управлінні нерезидента (нерезидентів), при нарахуванні процентів за кредитами, позиками та іншими борговими зобов'язаннями на користь таких нерезидентів та пов'язаних з ними осіб (п. 141.2 ст. 141 Кодексу).

Враховуючи, що більш 50 % статутного фонду ТДВ "Сініат" належить нерезиденту та нарахування відсотків за позикою здійснюється на користь даного нерезидента при визначенні можливості віднесення відсотків до складу витрат повинні застосовуватися норми п.141.2 ст.141 ПКУ.

Відповідно до пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 Кодексу до складу інших витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

Підпунктом 138.5.2 п.138.5 ст.138 Податкового кодексу визначено, що датою визнання та сумою витрат платника податку від здійснення кредитно-депозитних операцій, у тому числі субординованого боргу, є дата визнання процентів (комісійних та інших платежів, пов'язаних зі створенням або придбанням кредитів, вкладів (депозитів) та їх сума, визначені згідно з правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до визначень наведених у ПСБО 31 "Фінансові витрати" фінансові витрати це витрати на проценти та інші витрати підприємства, пов'язані із запозиченнями.

Наказом про облікову політику та організацію бухгалтерському обліку від 03.01.2006 № 01/03-02 не передбачено капіталізацію фінансових витрат підприємства, що не суперечить вимогам пункту 13 ПСБО 31 "Фінансові витрати" яким передбачено, що капіталізація фінансових витрат припиняється, якщо створення кваліфікаційного активу завершено. Таким чином, нараховані відсотки у період з 01.04.2012 по 31.12.2012 по договору займа б/н від 12.05.2008 не капіталізуються та визнаються витратами того звітного періоду, за який вони були нараховані (п.4 ПСБУ 31).

Щодо методики нарахування відсотків ТДВ "Сініат" по договору займу б/н від 12.05.2008, укладеному з Компанією SINIAT INTERNATIONAL (Франція) податковим органом порушень не встановлено, сума нарахованих відсотків не оскаржується, у зв'язку з чим методика нарахування відсотків не досліджується.

Відповідно до п.3 ст. 9 Закону України від 16.07.99 р. № 996 "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Так згідно з Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 № 291 "Про затвердження плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції про його застосування" передбачено, що на рахунку 68 "Розрахунки за іншими операціями" ведеться облік розрахунків за операціями, що не можуть бути відображені на рахунках 63 - 67. Рахунок 68 "Розрахунки за іншими операціями" має субрахунок 6842 "Розрахунки за нарахованими відсотками (в іноземній валюті)", на якому ведеться облік нарахованих відсотків за використання коштів, отриманих у кредит. Нарахування відсотків відображається проводкою Дт 951 Кт 6842, сплата відсотків Дт 6842 Кт 312.

За період з 01.04.2012 по 31.12.2012 згідно наданих підприємством зворотно-сальдових відомостей та аналізів по рахунках, що мають назву, період складання, підписані посадовими особами підприємства та скріплені печатками здійснювалося нарахування відсотків по договору займу б/н від 12.05.2008 укладеному з Компанією SINIAT INTERNATIONAL (Франція) , а саме :

ІІ квартал 2012 нараховано 151 536,77 дол.США/ 1 210 973,37 грн,

ІІІ квартал 2012 нараховано 114 905,86 дол.США/ 918 442,54 грн,

ІV квартал 2012 нараховано 84 630,29 дол.США/ 676 449,91 грн.

Так згідно даних підприємства відсотки по договору займу б/н від 12.05.2008 за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 підприємством нараховувалися щоквартально, як передбачено договором займу, а саме п.6.2 договору : відсотки нараховуються з першого дня (включно) відсоткового періоду до останнього дня (виключаючи) такого відсоткового періоду та розраховуються з розрахунку 360 днів у рік та фактичної кількості днів що минули. Згідно із визначенням термінів наведених в даному договорі: відсотковий період (у відношенні до зняття грошових коштів) - період 3 місяця, що починаються в день зняття грошових коштів. Процентний період не може бути більшим останнього дня погашення займу(додаткова угода №1/3 до договору). Зняття грошових коштів означає основну суму виплати, що здійснена позикодавцем за договором займу.

Щодо первинних документів по нарахуванню відсотків. Проценти це не товари та не послуги, а пасивні доходи. Оформлення нарахування відсотків по договору займу, укладеному між двома підприємствами, первинними бухгалтерськими документами, як наприклад накладними чи актами, не передбачено діючим законодавством. Підприємством нарахування відсотків у регістрах бухгалтерському обліку відображається на підставі бухгалтерських довідок.

Досліджені бухгалтерські довідки оформлені у відповідності з вимогами чинного законодавства та мають усі обов'язкові реквізити первинного бухгалтерського документа, які передбачені пунктом 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" №996 та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку №88, а саме:

назву документа (форми) ;

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виплата відсотків за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 по даному договору було здійснено:

ІІ квартал 2012 сплачено 165 367,17 дол.США/ 1 321 787,58 грн,

ІІІ квартал 2012 сплачено 124 036,19 дол.США/ 991 421,26 грн,

ІV квартал 2012 сплачено 94 650,84 дол.США/ 756 544,16 грн., (з урахуванням проведеного підприємством оподаткування при виплаті доходу нерезиденту, сума податку відображена на рахунку 6415).

Виплата відсотків підтверджується банківськими виписками по рахунках по рахункам 6379 та 6476 відкритим в ПАТ "Сітібанк" , МФО 300584.

Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що податкова та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Затвердженого порядку заповнення декларації з податку на прибуток за 2012 рік не існувало, тому при її заповненні слід керуватися нормами Податкового Кодексу України та самою формою декларації. Відповідно до затвердженої форми декларації відсотки нараховані за вищевказаним договором повинні відображатися у рядку 06.3.1 "Проценти, що включаються до витрат з урахуванням обмежень, встановлених п.141.2 ст.141розділу ІІІ Податкового Кодексу України".

Судом співставлено суму нарахованих відсотків по договору займу б/н від 12.05.2008 за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 з сумою відображеною підприємством у відомостях щодо формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, що надані ТДВ "Сініат" за період з 01.04.2012 по 31.12.2012. Відомості мають назву, період складання, підписані посадовими особами підприємства та скріплені печатками та дані яких співпадають з даними журналів-ордерів по нижчезазначеним рахункам та з рядком 06.3.1 "Проценти, що включаються до витрат з урахуванням обмежень, встановлених п.141.2 ст.141 розділу ІІІ Податкового Кодексу України" декларацій з податку на прибуток.

З проведеного співставлення встановлено, що суми віднесені до складу витрат в податковому обліку перевищуються суми відсотків по договору займу, що були віднесені до складу витрат у бухгалтерському обліку за період з 01.01.2012 по 31.12.2012.

Судом встановлено, що за періоди 2010, 2011,1 кв-л 2012 років підприємством суми відсотків за позикою були віднесені до складу витрат лише в декларації за 2010 рік у сумі 7 400 906 грн, що не більше розрахованої суми оподатковуваного прибутку за 2010 рік (14 443 080 грн), у зв'язку із застосуванням підприємством обмежень в частині віднесення відсотків на витрати в податковому обліку, передбачених пп.5.5.2 п.5.5 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та п. 141.2 ст.141 ПКУ.

При цьому враховано, що згідно до п.141.3 ст.141 Податкового Кодексу України проценти, які відповідають вимогам пункту 141.1 цієї статті, але не віднесені до складу витрат виробництва (обігу) згідно з положеннями пункту 141.2 цієї статті, протягом звітного періоду підлягають перенесенню на результати майбутніх податкових періодів із збереженням обмежень, передбачених пунктом 141.2 цієї статті . Аналогічну норму містив і Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" пп.5.5.4 п.5.5 ст.5.

Порушень пунктів 141.1 та 141.3 ст.141 ПКУ в акті перевірки не встановлено. Згідно даних податкового обліку ТДВ "Сініат" сума нарахованих процентів, не віднесених до складу витрат станом на 01.01.2012 року складає 44 946 115,24 грн. Таким чином дана сума не віднесених до складу витрат нарахованих відсотків по договору займа плюс відсотки, що нараховані по договору займа у період з 01.01.2012 по 31.12.2012 можуть бути віднесені ТДВ "Сініат" до складу витрат у перевіряємому періоді у межах сум, розрахованих у відповідності до вимог пп.141.2 п.141 ст.141 ПКУ.

Так сума відсотків, нарахованих по договору позики б/н від 12.05.2008 на користь SINIAT INTERNATIONAL, може бути віднесена до складу витрат в сумі, що не перевищує суму доходів такого платника податку, отриману протягом звітного періоду у вигляді процентів від розміщення власних активів, збільшену на суму, що дорівнює 50 відсоткам оподатковуваного прибутку звітного періоду, без урахування суми таких отриманих процентів (п.141.2 ст.141 ПКУ).

Сума доходів, отримана протягом звітного періоду у вигляді процентів від розміщення власних активів відображається у рядку 03.2 додатку ІД до рядка 3 декларації з податку на прибуток підприємства.

Оподатковуваний прибуток звітного періоду відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Таким чином оподатковуваний прибуток це доходи (рядок 01 декларації з податку на прибуток) - витрати (рядок 04 декларації з податку на прибуток без урахування рядка 06.3.1 , оскільки саме показник цього рядка є результатом підрахунку).

Аналогічна формула розрахунку оподатковуваного прибутку наведена у науково-практичному коментарі до статті 141 ПКУ, а саме оподатковуваний прибуток = (вся сума доходу платника - сума його доходів у вигляді процентів) - (вся сума витрат - витрати на виплату процентів).

Визначення розрахункової величини витрат, пов'язаних з нарахуванням відсотків по договору позики, що може бути віднесена до складу витрат в податковому обліку.

У зв'язку з вищезазначеним, заниження об'єкта оподаткування Товариством з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 року у зв'язку із завищенням Товариством з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" показників у рядку 06.3.1 "Проценти, що включаються до витрат з урахуванням обмежень,встановлених пунктом 141.2 ст.141 розділу ІІІ Податкового кодексу України" на суму 29 984 642,00 грн, що зазначене в акті перевірки від 17 жовтня 2013 року №283/22/00290601, який був складений Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області документально не підтверджується.

Згідно з п.134.1.1 ст.134 ПКУ прибуток з джерелом походження з України та за її межами, визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду,визначених згідно зі ст.135-137 цього кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду,визначених згідно зі ст.138-143 цього кодексу, з урахуванням правил встановлених ст.152 цього кодексу.

Згідно проведеного співставлення заниження задекларованих ТДВ "Сініат" показників податку на прибуток за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 не встановлено.

Таким чином донарахування Артемівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області у податковому повідомлення-рішенні № від 24.10.2013 - грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 181 224,00 грн. документально та нормативно не підтверджується.

Відповідно до п.123.1 ст.123 ПКУ у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання на платника податків накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання. У зв'язку з документальним не підтвердженням сум визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 181 224,00 грн. нарахування податковим органом штрафних санкцій у сумі 45 306,00 грн документально та нормативно не підтверджується.

Більш того, договір, укладений з компанією Компанією Lafarge SA (Франція) в особі г-на Жан-Жака Готье - позикодавцем та ТДВ "Лафарж Гіпс" (правопріємник ЗАТ "Лафарж Гіпс" ) в особі Іморєєва Андрія - позичальником. Предмет договору - отримання займу у сумі 56 000 000 дол.США був предметом дослідження при розгляді Донецьким окружним адміністративним судом адміністративної справи №805/17225/14 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.06.2013 року на загальну суму 4 363 328,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.2014р. позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.2014р по справі №805/17225/14 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.06.2013 року на загальну суму 4 363 328,00 грн. залишено без змін.

Таким чином, постанова Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.2014р відповідно до вимог частини третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України є такою, що набрала законної сили 17.03.2015р.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.2014 у справі №805/17225/14 визначено, що з урахуванням експертизи, призначеної судом в рамках розгляду даної справи встановлено, що сума відсотків по договору позики б/н від 12.05.2008 укладеному з SINIAT INTERNATIONAL, що віднесена ТДВ "Сініат" до складу витрат не перевищує суму доходів такого платника податку, отриману протягом звітного періоду у вигляді процентів від розміщення власних активів, збільшену на суму, що дорівнює 50 відсоткам оподатковуваного прибутку звітного періоду, без урахування суми таких отриманих процентів. Також. Експертом встановлено, що висновки акту перевірки щодо встановлених порушень при формуванні витрат,що враховуються при визначені об'єкта оподаткування документально не підтверджено.

У зв'язку з вищезазначеним, заниження об'єкта оподаткування Товариством з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" за період з 01.04.2012 по 31.12.2012 року у зв'язку із завищенням Товариством з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" показників у рядку 06.3.1 "Проценти, що включаються до витрат з урахуванням обмежень,встановлених пунктом 141.2 ст.141 розділу ІІІ Податкового кодексу України" на суму 14 129 348,00 грн, що зазначене в акті перевірки від 04 червня 2013 року №740/22/00290601, який був складений Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області документально не підтверджується.

Наведене обумовлює безпідставність висновку відповідача про порушення позивачем п.п.14.1.48 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2 ст.135, пп.138.8.2 п.138.8 ст.138, п.142.1 ст.142, п.141.2 ст.141 Податкового Кодексу України.

На підставі викладеного, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.10.2013р - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області № від 24 жовтня 2013 року, яким Товариству з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" донараховано суму податкового зобовязання з податку на прибуток у сумі 226 530,00грн., з яких: 181 224,00грн. сума донарахованого зобовязання, 45 306,00грн. сума штрафних (фінансових) санкцій.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" судовий збір у розмірі 73,08 (сімдесят три) грн. 08коп.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини 08 квітня 2015 року. Постанова у повному обсязі складена та підписана 14 квітня 2015 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.