Справа № 814/3371/13-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3371/13-а

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2.) звернулась до суду з позовом до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі Первомайська ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області). З урахуванням уточнень позовних вимог позивач просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 12 липня 2013 року № (а. с. 88).

В обґрунтування позову зазначалось, що з 18 лютого по 01 березня 2013 року посадовою особою відповідача проведено документальну планову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивачем за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року. За результатами перевірки складено акт від 11 березня 2013 року за № 37/17-01/НОМЕР_2, в якому зазначено про порушення позивачем п. 181.1 ст. 181, пунктів 183.2, 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим податковим органом донараховано податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року в сумі 201340 грн.. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25 березня 2013 року за № , яким ФОП ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 201340 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 39302 грн. 75 коп.. За результатами адміністративного оскарження, на підставі рішення Міністерства доходів і зборів України від 04 липня 2013 року № 2634/С/99-99-10-01-03-14, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12 липня 2013 року № , яким позивачу донараховані штрафні (фінансові) санкції на суму 13072 грн. 25 коп.. На думку позивача, оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем всупереч пункту 6 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки до платників, що перейшли на загальну систему оподаткування в 2011 році, не застосовуються фінансові санкції за будь-які порушення податкового законодавства за наслідками діяльності у другому-четвертому календарних кварталах 2011 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 12 липня 2013 року № .

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник Первомайської ОДПІ ГУ Міндоходів у Миколаївській області в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом не прийнято до уваги вимоги п. 181.1 ст. 181, пунктів 183.1, 183.2, 183.10 ст. 183, а також п. 123.1 ст. 123 ПК України. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що на підставі акта перевірки від 11 березня 2013 року № 37/17-01/НОМЕР_2 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25 березня 2013 року за № , яким ФОП ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 201340 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 39302 грн. 75 коп..

За результатами адміністративного оскарження, на підставі рішення Міністерства доходів і зборів України від 04 липня 2013 року № 2634/С/99-99-10-01-03-14, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12 липня 2013 року № , яким позивачу донараховані штрафні (фінансові) санкції на суму 13072 грн. 25 коп., з яких 12732 грн. 25 коп. за заниження та несплату податку на додану вартість протягом жовтня - грудня 2011 року та 340 грн. за неподання декларації з податку на додану вартість за жовтень - листопад 2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Так, відповідно до п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно п. 183.2 ст. 183 названого Кодексу у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

На підставі п. 183.10 названої статті Кодексу будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Як встановлено матеріалами справи, оскарженим податковим повідомленням-рішенням відповідача позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 12732 грн. 25 коп. за порушення протягом жовтня - грудня 2011 року вимог п. 181.1 ст. 181, пунктів 183.2, 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 ПК України.

Проте, відповідно до пункту 6 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України не застосовуються фінансові санкції до платників податку на прибуток підприємств та платників податків, що перейшли на загальну систему оподаткування, за порушення податкового законодавства за наслідками діяльності у другому - четвертому календарних кварталах 2011 року.

Зі змісту наведеної норми Кодексу вбачається, що зазначені положення щодо незастосування фінансових санкцій розповсюджуються лише на правовідносини, які виникли після набрання чинності цим Кодексом, а тому звільнення від фінансових санкцій може бути поширене лише на тих платників податків, які перейшли на загальну систему оподаткування після набрання чинності Податковим кодексом України, тобто починаючи з 01 січня 2011 року.

При цьому особи, які перейшли зі спрощеної на загальну систему оподаткування, на підставі пункту 6 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України звільняються від фінансових санкцій за порушення податкового законодавства за наслідками діяльності у другому - четвертому кварталі 2011 року, незалежно від видів податків, норми щодо справляння яких порушені.

Матеріалами справи встановлено, що 25 жовтня 2010 року ФОП ОСОБА_2 було подано до Кривоозерської МДПІ Миколаївської області заяву про намір переходу на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з першого кварталу 2011 року (а. с. 75).

Довідкою Кривоозерської МДПІ Миколаївської області від 04 лютого 2011 року за № 249 підтверджується факт здійснення позивачем з 01 січня 2011 року підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування (а. с. 76).

Таким чином, на підставі пункту 6 підрозділу 10 розділу XX ПК України, ФОП ОСОБА_2 як платник податків, що перейшла на загальну систему оподаткування з 01 січня 2011 року, звільняється від фінансових санкцій за порушення податкового законодавства за наслідками діяльності у другому - четвертому кварталах 2011 року, незалежно від видів податків, норми щодо справляння яких порушені.

Із врахуванням викладеного, нарахування податковим органом оскарженим податковим повідомленням-рішенням позивачу штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 12732 грн. 25 коп. не є правомірним.

Щодо застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 340 грн. за неподання протягом листопада - грудня 2011 року податкових декларацій з податку на додану вартість слід зазначити наступне.

Згідно п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Разом з цим, особа, яка не зареєстрована як платник податку на додану вартість, не має права подавати податкові декларації з податку на додану вартість. При цьому штрафи за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість до такої особи не застосовуються.

Дану правову позицію викладено в узагальнюючій податковій консультації, затвердженій наказом ДПС України від 06 липня 2012 року № 588.

Оскільки, як встановлено матеріалами справи та не заперечується відповідачем, заява позивача про реєстрацію платником податку на додану вартість подана 02 жовтня 2012 року, а свідоцтво платника ПДВ отримано ФОП ОСОБА_2 09 жовтня 2012 року, то застосування податковим органом до позивача штрафних (фінансових) санкцій за неподання податкових декларацій за жовтень - листопад 2011 року у розмірі 340 грн. також є неправомірним.

На підставі частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на приписи наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 12 липня 2013 року № є правильним.

Враховуючи, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржену постанову окружного адміністративного суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 20 квітня 2015 року.

Головуючий:

Судді: