Справа № К/9991/30330/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015р. м. Київ К/9991/30330/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Кобилянського М.Г.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом прокурора Замостянського району міста Вінниці в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 про стягнення фінансової санкції у вигляді штрафу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2009 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2008 року прокурор Замостянського району міста Вінниці в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 в дохід Державного бюджету України фінансові санкції у розмірі 1700 гривень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2009 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід Державного бюджету України 1700 гривень фінансових санкцій.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2009 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа і здійснює підприємницьку діяльність по наданню послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі (внутрішні перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) на підставі ліцензії НОМЕР_2 від 28 червня 2006 року.

У період з 30 липня 2007 року по 5 серпня 2007 року державними інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області на виїзді з міста Вінниці, на Гніванському шосе була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено Акт № 039512 від 04 серпня 2007 року.

Під час перевірки, яка проводилася згідно з графіком рейдових перевірок, затвердженим начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області, встановлено, що 4 серпня 2007 року водієм ОСОБА_4 надавались послуги по перевезенню двох пасажирів легковим автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний знак НОМЕР_1, обладнаним як таксі, без обов'язкових при собі на це документів, а саме: ліцензійної картки, чим порушено положення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Згідно вказаного Акта щодо ОСОБА_4 начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області 20 серпня 2007 року винесено постанову № 031953, якою на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III на відповідача накладено фінансові санкції в сумі 1700 гривень.

Зазначена постанова у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржена, а сума застосованих фінансових санкцій добровільно не сплачена.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що постанова про накладення фінансових санкцій є законною, а вина відповідача в порушенні вимог Закону № 2344-III підтверджена матеріалами справи.

Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. При здійсненні перевезень пасажирів на таксі автомобільний перевізник повинен мати ліцензію, інші документи, передбачені чинним законодавством України, водій зобов'язаний мати посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійну картку, дорожній лист, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються санкції - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567, визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою, передбаченою цим Порядком, в якому зазначаються виявлені порушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо законності постанови Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області від 20 серпня 2007 року про застосування до відповідача фінансових санкцій та наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2008 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2009 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 листопада 2009 року у справі за позовом прокурора Замостянського району міста Вінниці в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 про стягнення фінансової санкції у вигляді штрафу - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Кобилянський М.Г.

Олексієнко М.М.