Справа № 2а-1204/11/0970
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 53237/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2011 року у справі за позовом Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій та конфіскацію майна, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в місті Івано-Франківську звернулась до суду з адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_1, яким просила застосувати та стягнути з відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі вісім тисяч мінімальних розмірів заробітних плат відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», конфіскувати 30 гральних автоматів, які відповідач використовував у своїй незаконній діяльності, та кошти, виявлені на місці проведення розрахунків, у розмірі 7111,00 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2011 року позов задоволено частково: застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 7376000,00 грн.; стягнуто з ФОП ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 7376000,00 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що наданими позивачем доказами належним чином підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» організовував і проводив на території України азартні ігри з метою отримання прибутку, тому суд дійшов висновку, що до нього необхідно застосувати та стягнути фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат, що становить 7376000 грн., (8000 х 922 грн.), а позов в цій частині підлягає задоволенню. Водночас суд відмовив у задоволенні позову в частині позовних вимог в частині конфіскації гральних автоматів та коштів в сумі 7111,00 грн., виявлених на місці проведення розрахунків, оскільки відповідач не є власником гральних автоматів і, крім того, всупереч вимогам укладеного договору оренди обладнання, використовував його без відома власника не за призначенням. Крім того, вилучені гральні автомати та готівка є речовими доказами у кримінальній справі, порушеній відносно ОСОБА_1, тому питання щодо них відповідно до вимог ст. 81 Кримінально-процесуального кодексу України повинне вирішуватись в межах цієї кримінальної справи.

Постанову в частині задоволення позовних вимог в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відеоатракціони, які він використовував при здійсненні господарської діяльності, не можуть використовуватись для здійснення азартних ігор, що підтверджується їх технічними паспортами, сертифікатами відповідності і висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Також представник відповідача під час розгляду справи судом першої інстанції заявляв клопотання про призначення судової інженерно-технічної експертизи для визнання технічних характеристик відео атракціонів та технологічної можливості їх використання для проведення азартних ігор, однак суд безпідставно відмовив у задоволенні цього клопотання, чим позбавив його можливості обґрунтовано спростувати позовні вимоги. Крім того, відповідно до положень Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» обов'язковою ознакою правопорушення, за яке згідно з цим Законом застосовуються фінансові санкції, є можливість отримання гравцем виграшу (призу). Однак співробітники податкової міліції не проводили контрольної гри і не задокументували в присутності понятих факт внесення гравцем ставки, отримання ним виграшу, а також не встановили можливість його отримання. Тому, на думку відповідача, використання зазначених відео атракціонів не може кваліфікуватись як організація грального бізнесу (азартних ігор). Також відповідач вважає, що наявні в матеріалах справи показання свідків не можуть братись судом до уваги, оскільки ці свідки не допитувались в судовому засіданні.

Постанова в частині відмови у задоволенні позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України не переглядається апеляційним судом в цій частині.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець і перебуває на обліку платників податків.

На підставі договору оренди від 30.11.2010 року, укладеного з ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1 використовував нежитлове приміщення площею 153 кв. м в будинку по АДРЕСА_1, в якому облаштував інтерактивний розважальний клуб «CRISTAL».

01.12.2010 року ФОП ОСОБА_1 уклав з ТзОВ «Атланта-Р» договір оренди обладнання, згідно з яким отримав у користування 35 відеоатракціонів.

10.12.2010 року співробітники Управління податкової міліції Державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області в ході відпрацювання території обслуговування при проведенні заходів, спрямованих на виявлення правопорушень в сфері грального бізнесу, провели перевірку зазначеного вище інтерактивного розважального клубу «CRISTAL», в якому здійснював господарську діяльність ФОП ОСОБА_1, про що був складений протокол обшуку, в якому зазначено про виявлення факту надання відповідачем послуг у сфері грального бізнесу з метою отримання прибутку.

Під час перевірки було встановлено, що у вказаному приміщенні знаходяться 30 гральних автоматів, перелік який зазначений у протоколі обшуку від 10.12.2010 року, а також на місці проведення обшуку було вилучено готівкові кошти в розмірі 7111,00 грн., отримані від відвідувачів закладу.

Позивач, з доводами якого погодився суд першої інстанції, вважає, що ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність з організації та проведення азартних ігор з метою отримання прибутку на орендованих гральних (ігрових) автоматах.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Згідно з п. п. 1, 2 ст. 1 даного Закону гральним бізнесом є діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку; азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

Відповідно до змісту наведених норм для кваліфікації діяльності суб'єкта господарської діяльності як грального бізнесу необхідна наявність одночасно трьох обов'язкових умов, а саме - діяльність з організації та проведення азартних ігор; здійснення такої діяльності організаторами азартних ігор-суб'єктами підприємницької діяльності; метою такої діяльності є отримання прибутку.

Дослідивши і оцінивши доводи сторін у справі та надані ними письмові докази, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку наявні всі зазначені вище складові порушення відповідачем Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Так, при проведенні перевірки співробітники податкової міліції опитали відвідувачів клубу, які були присутні на той час, а саме ОСОБА_4 і ОСОБА_5, копії письмових пояснень яких є в матеріалах справи.

ОСОБА_4 пояснив, що він цього дня грав на рулетці та програв 20 грн., а 05.12.2010 року грав на цій же рулетці, сплативши 20 грн. працівнику клубу, отримав виграш у розмірі 150 грн.

ОСОБА_5 пояснила, що 09.12.2010 року, разом з чоловіком ОСОБА_6 в приміщенні клубу «CRISTAL» грала за гральним автоматом під № 15, для чого попередньо оплатила кошти в сумі 50 грн., однак виграшу не отримала.

Крім того, 10.12.2010 року Прокуратура Івано-Франківської області порушила кримінальну справу за ч. 1 ст. 203 Кримінального кодексу України за фактом зайняття забороненими видами господарської діяльності в приміщенні інтерактивного клубу «CRISTAL».

А 27.01.2011 року слідчий з особливо важливих справ слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Івано-Франківській області порушив кримінальну справу стосовно ОСОБА_1 по факту зайняття забороненими видами господарської діяльності за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203 Кримінального кодексу України.

Під час розслідування даної кримінальної справи співробітники правоохоронних органів допитали в якості свідків осіб, які відвідували клуб «CRISTAL» для здійснення гри на наявних там відеоатракціонах (ігрових автоматах) та осіб, які працювали в цьому клубі, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_10

ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які працювали охоронцями в клубі «CRISTAL», пояснили, зокрема, що до їх обов'язків входило стежити за порядком в приміщенні, а також зареєструвати клієнтів клубу, а саме внести до бази даних прізвище, ім'я та по батькові клієнта, його номер телефону і фотографію. Також дані свідки пояснили, що відвідувачі закладу здійснювали азартні ігри на ігрових автоматах і рулетці, але їм не відомо, чи вони вигравали і чи отримували виграші.

ОСОБА_9, яка працювала адміністратором в клубі «CRISTAL», пояснила, зокрема, що вона приймала від відвідувачів клубу готівкові кошти і спеціальним ключем вмикала ігрові автомати. У випадку, коли залишок на рахунку в ігровому автоматі був позитивним, за бажанням клієнта він міг отримати дану суму готівкою або ці кошти переводились на інший ігровий автомат. Суми коштів, які вона отримувала від клієнтів і які видавала клієнтам, записувала у зошит, розграфлений по колонках на кожен день, і складала у сейф. Після закінчення зміни в присутності адміністраторів, які приймали зміну, перераховували, записували в зошит і передавали наступній зміні під підпис. На її змінах грошові кошти забирав ОСОБА_1 (ОСОБА_1).

ОСОБА_4 і ОСОБА_10, які були відвідувачами (клієнтами) клубу «CRISTAL», пояснили, що неодноразово заходили в клуб для того, щоб зіграти в рулетку, платили гроші особі, що представлялась адміністратором, яка після отримання коштів видавала решту і спеціальним ключем вмикала рулетку. Також вони отримували у адміністратора грошові виграші, зауваживши, що виграші виплачувались у місцях, які не простежувались камерами спостереження.

Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи копіями письмових пояснень та протоколів допиту свідків.

Крім того, під час проведення обшуку співробітниками податкової міліції були виявлені готівкові кошти в загальному розмірі 7111,00 грн.

Оцінивши наведені вище обставини та письмові докази в їх сукупності та системному зв'язку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведено належними доказами факт здійснення ФОП ОСОБА_1 діяльності з організації та проведення азартних ігор з метою отримання прибутку на орендованих гральних (ігрових) автоматах.

Колегія суддів вважає необґрунтованим твердження відповідача про те, що зазначені вище показання свідків не можуть братись судом до уваги в зв'язку з тим, що ці свідки не допитувались в судовому засіданні, оскільки зазначені вище свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, допитані у встановленому законодавством порядку в межах кримінальної справи, а також відповідач не надав будь-яких доказів недостовірності їх свідчень та не спростував цих свідчень належними і переконливими доказами.

Також, на думку колегії суддів, посилання відповідача на ту обставину, що відеоатракціони, які він використовував при здійсненні господарської діяльності, за своїми технічними характеристиками не можуть використовуватись для здійснення азартних ігор, є безпідставним, оскільки, як зазначено вище, здійснення грального бізнесу здійснювалось в клубі «CRISTAL» шляхом отримання працівниками клубу готівкових коштів від клієнтів у вигляді ставок і видачі їм грошових коштів у випадку виграшу, а не безпосередньо через ігрові автомати.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про призначення судової інженерно-технічної експертизи для визнання технічних характеристик відео атракціонів та технологічної можливості їх використання для проведення азартних ігор, оскільки, як правильно зазначив суд, технічні характеристики вилученого обладнання описані у вкладках до технічних паспортів вказаного обладнання, які містяться в матеріалах справи; справність грального обладнання спростовується поясненнями та показаннями свідків, копії яких містяться в матеріалах справи; можливість використання обладнання в цілях проведення азартних ігор, на думку суду, в першу чергу залежить від фізичної особи, її умислу на здійснення такої діяльності за допомогою наявних засобів.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови про застосування санкцій, пов'язаних із забороною організації i проведення азартних iгop на території України.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Застосування фінансових санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленим за позовом органів міліції та/або органів державної податкової служби.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлений ст. 53 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік», яка на дату виявлення правопорушення становила 922,00 грн.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано вирішив застосувати і стягнути з ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат, що становить штраф в сумі 7376000,00 грн. (8000 х 922 грн.).

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2011 року у справі № 2а-1204/11/0970 за позовом Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій та конфіскацію майна - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький