Справа № 2а/0470/7010/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Київ К/800/6190/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Головного управління юстиції у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року у справі №2а/0470/7010/12 за позовом Фізичної особи-підприємця арбітражного керуючого ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій та бездіяльності, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача по не попередженню про проведення у строк з 29.02.2012р. по 01.03.2012р. позапланової перевірки;

- визнати незаконною бездіяльність відповідача по не наданню копії скарги на підставі якої було проведено позапланову перевірку;

- визнати незаконною бездіяльність комісії ГУЮ у Дніпропетровській області у складі: голови комісії - заступника начальника відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області Бабієнко Т.О., та членів комісії: провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6, провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7 по повному, об'єктивному та неупередженому здійсненню перевірки в межах повноважень, передбачених законом; прийнятті на будь-якій стадії від арбітражного керуючого заяв, зауважень, пояснень щодо предмета перевірки та проведення перевірки викладених у них питань (відмовились отримати копії документів);

- визнати незаконними дії комісії ГУЮ у Дніпропетровській області у складі: голови комісії - заступника начальника відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області Бабієнко Т.О., та членів комісії: провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6, провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7 щодо викладення в акті позапланової перевірки №32 від 01.03.2012р. висновків про те, що за результатами проведеної позапланової перевірки арбітражного керуючого - керуючого санацією ДП «Дніпропетровська державна сільськогосподарська машинно-технологічна станція» ОСОБА_4 встановлено порушення абз.1 ч.5 ст.3-1, ч.6 ст.3-1, абз.4 ч.6 ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п.4.1. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), яким встановлено, що при здійснення своїх повноважень арбітражний керуючий зобов'язаний діяти відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює діяльність арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідатора);

- заборонити відповідачу у будь-який спосіб у будь-якому вигляді використовувати акт позапланової перевірки додержання арбітражний керуючим ОСОБА_4 Ліцензійних умов №32 від 01.03.2012р., та надавати або направляти його на запити або зі своєї ініціативу будь-кому.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУЮ у Дніпропетровській області у складі комісії: голови комісії - заступника начальника відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області Бабієнко Т.О., та членів комісії: провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6, провідного спеціаліста відділу з питань банкрутства ГУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_7 щодо встановлення порушень абз.1 ч.5 ст.3-1, ч.6 ст.3-1, абз.4 ч.6 ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п.4.1. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) з боку арбітражного керуючого ОСОБА_4, що викладені в акті позапланової перевірки №32 від 01.03.2012р. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Головне управління юстиції у Дніпропетровській області звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог, та закрити провадження у справі у цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 29.02.2012 р. по 01.03.2012 р. відповідачем було проведено позапланову перевірку арбітражного керуючого ОСОБА_4 з питань дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), про що складено акт від 01.03.2012 р. №32.

За результатами проведеної перевірки комісією встановлено порушення арбітражним керуючим ОСОБА_4 абз.1 ч.5 ст.3-1, ч.6 ст.3-1, абз.4 ч.6 ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п.4.1. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

03.03.2012 р. ОСОБА_4 на адресу відповідача були надіслані заперечення на акт перевірки.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з відсутності факту порушення арбітражним керуючим ОСОБА_4 абз.1 ч.5 ст.3-1, ч.6 ст.3-1, абз.4 ч.6 ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п.4.1. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) під час виконання ним обов'язків керуючого санацією ДП «Дніпропетровська державна сільськогосподарська машинно-технологічна станція», а відтак висновок у акті перевірки №32 від 01.03.2012 р. є безпідставним та порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає передчасними такі висновки судів, враховуючи наступне.

За змістом частини 1 статті 21 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки відповідно до пункту 5.3. Порядку контролю за дотриманням Ліцензійних умов здійснення господарської діяльності арбітражних керівників (розпорядників майна, що управляють санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14 жовтня 2011 року № 3177/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), заперечення, зауваження до акта перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням до акта висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас, судження контролюючого органу про порушення позивачем положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Отже, предметом оскарження відповідно до статті 21 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є рішення службових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

У відповідності до частини 9 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» обов'язковим для виконання письмовим рішенням органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки є розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) суб'єктом господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

З огляду на те, що обставини справи встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення першої та апеляційної інстанцій в цій частині ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вони підлягають частковому скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

ПОСТАНОВИЛА

Касаційну скаргу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2012 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: