Справа № 2а-6871/11/1370
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2011 р. м. Львів № 2а-6871/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участю секретаря судового засідання Панчишин Н.Я., представника позивача Жогальської І.Ф., представника третьої особи Мельницької Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Будинкоуправління № 4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору ПП «Доброчин-сервіс», до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу та спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Будинкоуправління № 4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу № Ю 125 від 09.03.2011 року та № Ю 153 від 05.04.2011 року;

- зобов'язати відповідача внести зміни до картки особового рахунку позивача в частині зарахування перерахованих ПП «Доброчин-сервіс»в січні-березні 2011 року сум єдиного внеску в розмірі 136943,89 грн. від імені та за рахунок Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова згідно договору -доручення № 4 від 27.02.2009 р. як оплату позивачем єдиного внеску за січень-лютий 2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що єдиний внесок за рахунок і від імені БУ № 4 КЕВ м. Львова сплатило ПП «Доброчин-Сервіс»на підставі договору доручення № 1 від 27.02.2009 року. З покликанням на норми Цивільного кодексу України позивач зазначив, що правова природа договору доручення полягає у тому, що юридичні дії, які вчиняє повірений, створюють юридичні наслідки тільки для довірителя. Позивач вважає, що належність банківського рахунку, з якого надходять кошти на сплату єдиного внеску, не має принципового значення, а відтак сплата єдиного внеску у безготівковій формі повіреним позивача -ПП «Доброчин-Сервіс», не суперечить вимогам ч. 9 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». На підтвердження сплати самостійно задекларованих сум єдиного внеску позивач долучив копії платіжних доручень, у яких зазначено призначення таких платежів. З огляду на наведене, вимоги управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова про сплату боргу № Ю 125 від 09.03.2011 року та № Ю 153 від 05.04.2011 року є безпідставними, оскільки в них відповідач не врахував сум, які на виконання умов договору доручення сплатило ПП «Доброчин-Сервіс».

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву від 14.07.2011 року. З покликанням на норми відповідних статей Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»відповідач зазначив, що БУ № 4 КЕЧ м. Львова, як платник єдиного внеску, зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати нарахований за відповідний базовий період єдиний соціальний внесок з власного банківського рахунку. Передача своїх обов'язків з сплати єдиного внеску третім особам заборонена. Оскільки відповідно до картки особового рахунку страхувальника, сформованої на підставі звітів Будинкоуправління № 4 КЕЧ м. Львова в останнього існувала заборгованість, управління ПФУ надіслало йому спірні вимоги про сплату боргу.

До участі у справі суд залучив як третю особу ПП «Доброчин-Сервіс», повіреного позивача за договором доручення № 1 від 27.02.2009 року. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала повністю з тих же підстав, що їх зазначив позивач у своїх позовній заяві.

Суд заслухав пояснення представників осіб, що беруть участь у справі, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи:

Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова є платником єдиного внеску та перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Шевченківському районі м. Львова.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи звітів позивача про нарахування єдиного внеску за січень, лютий 2011 року, у відповідача виник обов'язок сплатити за кожен із названих періодів єдиний внесок в сумі 70693,49 грн. та 72334,00 грн. відповідно.

27 лютого 2009 року Будинкоуправління № 4 Львівської КЕЧ району («Довіритель») та ПП «Доброчин-Сервіс»(«Повірений») уклали договір доручення № 1 (а.с. 49), предметом якого є, зокрема, здійснення оплати виставлених рахунків по зобов'язаннях Довірителя перед третіми особами. Відповідно до п. 2.3.3 умов договору Повірений зобов'язаний проводити оплату рахунків по зобов'язаннях Довірителя перед третіми особами за письмовим розпорядженням Довірителя в строк, визначений розпорядженням.

На підставі договору доручення від 27.02.2009 року Будинкоуправління № 4 направило ПП «Доброчин -Сервіс» письмові розпорядження про перерахування коштів (із зазначенням відповідних сум) своїм кредиторам, у переліку яких в тому числі зазначено управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова. У свою чергу Повірений сплатив зазначені у розпорядженнях свого Довірителя суми єдиного соціального внеску з власного рахунку на рахунок управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова, на підтвердження чого позивач долучив копії платіжних доручень та виписки з банківського рахунку ПП «Доброчин-Сервіс».

Разом з тим, сума сплачених описаним способом грошових коштів пенсійним органом не зарахована в особовий рахунок позивача, оскільки такі не надходили з банківського рахунку платника страхових внесків. Управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова зарахувало отримані від ПП «Доброчин-Сервіс»кошти на його особовий рахунок.

На підставі відомостей з картки особового рахунку Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова виставило вимоги про сплату боргу -спершу вимогу № Ю-125 від 09.03.2011 року на суму 70693,49 грн. (а.с. 10), та наступну вимогу № Ю-153 від 05.04.2011 року на суму 143027,49 грн. (а.с. 28). Отримавши їх, позивач у кожному випадку подав заяви про узгодження вимоги (а.с. 16, 27), у яких просив їх скасувати з тих мотивів, що від імені і за рахунок Будинкоуправління № 4 єдиний внесок сплачувало ПП «Доброчин-Сервіс»на підставі договору доручення від 27.02.2009 року, а управління ПФУ цієї сплати не врахувало. За наслідками розгляду заяв позивача управління ПФУ у Шевченківському районі м. Львова прийняло рішення № 6 від 30.03.2011 року та рішення № 8 від 27.04.2011 року про залишення їх без задоволення, які позивач оскаржив до Головного управління ПФУ у Львівській області. У підсумку розгляду обидві скарги позивача також були залишені без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся з означеним позовом до суду.

Позивач вважає, що у вимозі № Ю125 від 09.03.2011 року не враховано суму оплати єдиного внеску в розмірі 54696 грн., а у вимозі № Ю-153 від 05.04.2011 року не враховано суму оплати єдиного внеску в розмірі 136943,89 грн., які були перераховані ПП «Доброчин-Сервіс»на підставі договору доручення згідно з платіжних доручень, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 13-15, 31-36).

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався наступним.

Згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»№ 2464-VI від 08.07.2010 року (далі -Закон № 2464) платниками єдиного внеску є, у тому числі підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464). Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. ст. Закону № 2464). Згідно з ч. 7, 8, 11 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Відповідно до ч. 9 ст. 25 Закону № 2464 передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 13 та п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України № 2464, управління ПФУ здійснюють контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону та вправі стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»зобов'язує саме платника єдиного внеску своєчасно і в повному обсязі сплачувати зі свого банківського рахунку нараховані ним страхові внески і прямо забороняє перекладати свій обов'язок на інших осіб. З огляду на це аргументи позивача про правову природу договору доручення, на підставі якого ПП «Доброчин-Сервіс»сплачувало єдиний внесок замість Будинкоуправління № 4, є безпідставними, оскільки такі суперечать вимогам закону. За таких обставин в органу ПФУ відсутні підстави для зарахування сплачених ПП «Доброчин-сервіс»грошових коштів в рахунок сплати страхових внесків за Будинкоуправління № 4 КЕВ м. Львова, а тому оскаржувані рішення відповідачів відповідають вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

З урахуванням положень чинного законодавства України та обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати на підставі ст. 94 КАС України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 11 жовтня 2011 року.

Суддя Москаль Р.М.

З оригіналом згідно

Суддя Москаль Р.М.