Справа № 740/1666/15
Суддя: Діденко О. П.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1666/15
Провадження № 2-а/740/52/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі про визнання неправомірними дій та зобов»язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у позові просила визнати неправомірними дії відповідача - управління Пенсійного фонду України (далі по тексту - УПФУ) в м. Ніжині та Ніжинському районі щодо відмови у включенні до заробітної плати для розрахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на підставі її заяви від 18.09.2014 року сум, до яких відноситься: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у бік збільшення, починаючи з 18 вересня 2014 року, включивши до заробітної плати для розрахунку пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та суму індексації заробітної плати.

Обгрунтувала позивач свій позов тим, що вона перебуває на обліку у відповідача і з 18 вересня 2014 року одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», але при розрахунку пенсії у включенні до заробітної плати інших виплат - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати їй відмовлено, як вважає, без законних на те підстав, оскільки з зазначених сум був сплачений єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - сплачувалися страхові внески до соціальних фондів, тому вони повинні враховуватися в заробітну плату для обчислення пенсії.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася, але у резолютивній частині адміністративного позову просила справу розглянути за її відсутності .

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, але надав заперечення, в якому справу просив розглянути без участі його представника та в якому зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає (а.с.19 ).

За зазначених обставин суд визнав можливим справу розглянути за відсутності позивача та представника відповідача та, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтував тим, що позивачу з 18.09.2014 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (згідно поданої заяви). Відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі. Матеріальна допомога на оздоровлення є одноразовою виплатою, тому факт утримання з такої допомоги єдиного внеску на обов»язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні, перерахунку пенсії, крім того, вона не зараховується до інших надбавок, передбачених Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Індексація - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг, і таке підвищення також не передбачено ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», як складова заробітної плати державного службовця, тому не враховується під час обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Підстав невключення до заробітної плати, яка враховується для обчислення пенсії, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, заперечення не містять. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки повідомлення про відмову у включенні до складу заробітної плати для розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати їй було надіслано 24.09.2015 року.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначено позивачем та убачається з заперечень відповідача, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Ніжині та Ніжинському районі як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 18.09. 2014 року і її страховий стаж складає 38 років 9 місяців 7 днів, в тому числі стаж роботи в органах місцевого самоврядування - 11 років 3 місяці 15 днів. Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб органів місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХII в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Позивачу пенсію було призначено у розмірі 70% від сум заробітної плати, що убачається з заперечення відповідача на а.с. 19.

З копії довідки від 18.09.2014 року № 6 на а.с.9-12, поданої позивачем для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», видно, що за період з вересня 2009 року по вересень 2014 року у ОСОБА_1 мали місце інші виплати, а саме: матеріальна допомога (без зазначення, на оздоровлення чи на вирішення соціально-побутових питань) та індексація заробітної плати, і в довідці зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування.

Листом УПФУ в м. Ніжині та Ніжинському районі від 16.102014 року № 5298/06-12 (а.с.13), який, як зазначає позивач, вона отримала 20.10.2014 року, їй з посиланням на ст.33 Закону України «Про державну службу» повідомлено, що інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація не входять до структури заробітної плати державного службовця, а тому враховувати їх у заробітну плату для розрахунку пенсії немає підстав.

Твердження відповідача у запереченнях про те, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Лист відповідача про відмову враховувати інші виплати у заробітну плату для розрахунку пенсії датовано 16.10.2014 року, отриманий він позивачем 20.10.2015 року (у спростування цього відповідачем доказів не надано), посилання відповідача, що така відмова була ОСОБА_1 надіслана 24.09.2015 року (дата, яка ще не наступила) не відповідає дійсності, так як сам лист, як вже зазначалося вище, датований 16.10.2014 року, до суду позивач звернулася 07.04.2015 року, тобто строк для звернення до суду з адміністративним позовом позивачем дотримано.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, а частина шоста цієї ж статті надає можливість встановлення державним службовцям надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інших надбавок і доплат, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 4 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено надання посадовим особам органів місцевого самоврядування щорічної відпустки тривалістю 30 календарних днів, якщо законами України не передбачено тривалішої відпустки, з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Керівникам органів виконавчої влади надано право надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу), що передбачено п.п. 3 п. 2 постанови КМ України від 09.03 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». До того ж, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат (п.п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за N 114/8713).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з частиною шостою статті 95 КЗпП та відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці» індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07. 2003 року № 1078. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01. 2004 року за № 114/8713.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною: в постанові від 20.02. 2012 року у справі N 21-430а11 (Постанова N 21-430а11) та в постанові від 28.05. 2013 року у справі N 21-97а131 (Постанова N 21-97а131 ).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених обставин суд вважає, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позивачем заявлені вимоги належним чином обґрунтовані і їх слід задовольнити та, з врахуванням положень ч.2 ст.11 КАС України, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, зазначивши у рішенні про необхідність при проведенні розрахунку пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, збереження розміру відсотків, що становлять 70% від сум заробітної плати, оскільки відповідно до положень ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діє на час розгляду даної справи в суді, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Керуючись ст.ст. 11, 159-163, 71 КАС України, ст.ст.1, 2, 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 95 КЗпП України, ст.41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення, ст.19 Конституції України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ніжині та Ніжинському районі задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі щодо відмови включення до заробітної плати для розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» виплат, до яких відноситься: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на підставі її заяви від 18.09.2014 року.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у бік збільшення, із збереженням 70% від заробітної плати та проводити її виплату, починаючи з 18.09.2014 року, включивши до її заробітної плати для розрахунку пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом 10-и днів з дня отримання її копії.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду Діденко О.П.