Справа № 817/4088/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4088/14

15 квітня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник Янчарук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області

про зобов'язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області про зобов'язання вчинення певних дій.

В обґрунтування позову позивачка вказує, що при оформленні правовстановлюючих документів на двадцять п'ять земельних ділянок, нею сплачено державне мито за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно в надмірному розмірі на загальну суму 2975,00 грн. З метою повернення надмірно сплаченого державного мита позивачка звернулись до ДПІ у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області щодо ініціювання цим органом звернення до відповідного органу Державної казначейської служби України про повернення помилково або надміру сплачених коштів. Вказує, що ДПІ у Рівненському районі ГУ ДФС у Рівненській області відповідного подання до органів казначейства направлено не було, в чому остання вбачає порушення своїх прав на повернення надміру сплачених коштів до місцевого бюджету, а тому просить зобов'язати відповідача оформити відповідне подання до Управління Державної казначейської служби України в Рівненському районі Рівненської області.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю з підстав викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача подав заперечення проти позову у яких позовні вимоги не визнав та просив повністю відмовити у їх задоволенні. На обґрунтування поданих заперечень вказав, що для оформлення подання до Управління Державної казначейської служби України в Рівненському районі Рівненської області про повернення надмірно сплаченого державного мита потрібно провести перевірку, ініціювати проведення якої повинна відповідно сільська рада, до місцевого бюджету якої зараховано надміру сплачені кошти. Враховуючи те, що позивачка не зверталась до сільської ради з відповідним клопотанням про проведення перевірки, вважає позовні вимоги безпідставними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити повністю з наступних підстав.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи квитанції № ПН55298 від 05 червня 2013 року за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачкою було сплачено державне мито одним платежем в розмірі 2975,00 грн., отримувач коштів УДКСУ у Рівненському районі, призначення платежу 22090200, державне мито, не віднесене до інших категорій (25 земельних ділянок).

Відповідно до пункту 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703, який був чинним на момент сплати державного мита, заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Розмір державного мита за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно визначено пунктом "х" ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" на рівні 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що в грошовому виразі складає 119 грн.

Пунктом 7 зазначеного вище Порядку, чинного на момент спати державного мита встановлено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заява про державну реєстрацію подається щодо кожного об'єкта нерухомого майна окремо.

Відтак, позивачка при поданні документів про реєстрацію права власності на чотирнадцять земельних ділянок, повинна була подати реєстраційному органу чотирнадцять заяв та долучити до кожної заяви окремий документ про сплату державного мита в розмірі визначеному законом.

З метою повернення надмірно сплаченого державного мита, 13.09.2013 року позивач звернулася з листом до Реєстраційної служби Рівненського районного управління юстиції щодо вирішення питання повернення надмірно сплаченого державного мита.

Реєстраційною службою було надано лист від 12.02.2014 року за № 10-17/1/11/10 згідно з якого вказано, що послуги щодо державної реєстрації права власності на суму 2975,00 грн., сплачених згідно з квитанцією № ПН5298 від 05.06.2013 року, для ОСОБА_3 не надавалися.

17 лютого 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Управління державної казначейської служби України у Рівненському районі Рівненської області з відповідною заявою про повернення надмірно сплаченого державного мита.

Листом УДКС України в Рівненському районі від 21.03.2014 року № 03-43/405 позивачу було відмовлено у поверненні коштів, оскільки, нею не подано повного пакету документів, а саме - відсутнє подання контролюючого органу. В листі зазначено, що контроль за правильністю та своєчасністю надходжень до державного та місцевих бюджетів податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів за кодом 22090200 здійснюють органи Державної податкової служби (за актами перевірок) та органи Державної виконавчої служби (за рішенням господарського суду).

Для усунення цього недоліку позивачка 25.03.2014 року звернулась до відповідача - ДПІ у Рівненському районі.

27.03.2014 року листом № 1803/20-121 їй було повернуто надані документи та вказано, що контроль за достовірністю та повнотою сплати державного мита здійснює митний орган, а також рекомендовано звернутись за отриманням подання до Рівненської митниці Міндоходів.

В свою чергу, Рівненська митниця Міндоходів листом від 16 квітня 2014 року № 01.1/1-57-08-1803 повідомила позивача, що до компетенції Рівненської митниці Міндоходів віднесено виключно повернення помилково та/або надміру сплачених митних платежів, зокрема мита, сплаченого за переміщення товарів через митний кордон України у процесі здійснення зовнішньо-економічної діяльності та додатково знову вказано, що органами, які здійснюють контроль за справлянням державного мита є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (тобто Міністерство доходів і зборів України) та державні податкові інспекції.

Після цього, позивачка знову звернулась до відповідача у справі за отриманням подання про повернення надмірно сплаченого мита та проведення перевірки з цього приводу листами від 28.05.2014 року та від 20.03.2015 року, однак подання отримано нею не було.

Відповідно до ст. 64 Бюджетного кодексу України державне мито в частині належить до доходів, що закріплюються за бюджетами місцевого самоврядування та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів.

Згідно зі ст. 78 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до ст. 8 Декрету "Про державне мито", сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадках внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 07.07.2012 року № 811 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.09.2012 року за № 1623/21935 врегульовано пордок повернення державного мита.

Згідно пункту 1-3 розділу 4 Інструкції, сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у випадках, передбачених статтею 8 Декрету.

Повернення державного мита у національній валюті здійснюється органом Казначейства, на рахунок якого зараховано цей платіж, за заявою платника.

Органи Казначейства здійснюють повернення платникам помилково або надміру сплачених сум державного мита за поданням органів, що контролюють справляння надходження державного мита, згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 (у редакції наказу Державного казначейства України від 29 травня 2008 року № 181), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за № 1000/7288.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів в редакції 2002 року втратив свою чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів № 787 від 03.09.2013 року Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Згідно пункту 5 вказаного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Таким чином, для повернення помилково сплачених до державного бюджету коштів необхідна наявність трьох документів - подання органу, що контролює справляння надходжень бюджету, заява про повернення коштів з бюджету та оригінал або копія розрахункового документа.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить, що органом, який здійснює контроль справляння надходжень до бюджету щодо державного мита є Державна фіскальна служба України.

Згідно ст. 19-1 Податкового кодексу України органи державної податкової служби виконують такі функції - 19-1.1.1. здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом.

Згідно п. 9.1.16 ст. 9 Податкового кодексу України мито належить до загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно ст.46.6 ПК України, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.11 р. №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету", контроль за справлянням надходжень бюджету по коду класифікації доходів бюджету 22090200 "Державне мито за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно" здійснюється Державною податковою службою України (за актами перевірок) та Державною виконавчою службою України (за рішенням господарського суду).

Повноваження вказаних двох суб'єктів владних повноважень щодо контролю справляння надходжень бюджету визначається згідно законодавчо покладених на них функцій.

Матеріалами справи підтверджено, що помилково здійснений позивачем платіж не має відношення до здійснення будь-якого виконавчого провадження, тому органи державної виконавчої служби в межах своєї компетенції жодним чином не можуть сприяти поверненню помилково сплачених до бюджету коштів, зокрема, подати подання до Управління Державної казначейської служби України у Рівненському районі Рівненської області як орган, що здійснює контроль справляння надходжень до бюджету щодо державного мита, оскільки, таким правом, у даному випадку, наділена саме Державна податкова інспекція у Рівненському районі Головного управління державної фіскальної служби України у Рівненській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні подання про повернення надмірно сплаченого державного мита, діяв не у межах наданих йому повноважень та не у спосіб визначений законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та належать до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Рівненському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області звернутися з поданням, передбаченим п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, до управління Державної казначейської служби України у Рівненському районі Рівненської області про повернення ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 2975 грн. (двi тисячi дев'ятсот сімдесят п'ять грн.) надмірно сплаченого державного мита.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гломб Ю.О.