Справа № 2а-1896/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Справа № 121985/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Святецького В.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відділу державного департаменту з питань виконання покарань у Закарпатській області на постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 09 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державного департаменту з питань виконання покарань у Закарпатській області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Відділу державного департаменту з питань виконання покарань у Закарпатській області, яким просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати видати довідку про право користуватися пільгами з оплати житлово-комунальних послуг згідно Закону України "Про міліцію".

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 09 серпня 2011 року позов задоволено. Постанова мотивовава тим, що позивач має право на пільги, визначені Законом України «Про міліцію» та Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку, просить постанову скасувати.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ст. 22 Закону України "Про міліцію" передбачено вичерпний перелік підстав звільнення працівників міліції, що надає їм право на пільги щодо оплати комунальних послуг, палива та користування житлом, а звільнення позивача з військової служби через обмежений стан здоров`я до цього переліку не належить.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 був звільнений у запас з посади майора внутрішньої служби, начальника Іршавського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції відділу ДДУПВП України в Закарпатській області на підставі наказу Відділу державного департаменту з питань виконання покарань у Закарпатській області № 37 о/с від 30.04.2010 року.

Наказом Відділу державного департаменту з питань виконання покарань у Закарпатській області № 37 о/с від 30.04.2010 року визначено підставу звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ, а саме "обмежений стан здоров`я" згідно пп. "в" п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача щодо надання йому довідки про те, що він має право на пільги згідно ст.22 Закону України "Про міліцію".

Листом Відділу державного департаменту з питань виконання покарань у Закарпатській області № 12/11-526 від 08.02.2011 року позивачу надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до ст.22 Закону України "Про міліцію" мають право на пільги по оплаті житла, комунальних послуг, а також палива, працівники міліції, звільнені зі служби за віком, хворобою або вислугою років. У зв'язку з тим, що позивач звільнений з служби за пп. "в" п.64 (через обмежений стан здоров'я), він не має права на вищевказані пільги, оскільки дана стаття звільнення не дає права на отримання вищезазначених пільг.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що після звільнення зі служби позивачу було призначено пенсію за вислугою років, тому на нього поширюються пільги, встановлені ст.22 Закону України "Про міліцію".

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Статтею 22 Закону України "Про міліцію" встановлені гарантії соціального захисту працівників міліції.

Частиною 4 ст.22 Закону України "Про міліцію" передбачено надання працівникам міліції та членам їх сімей 50-процентної знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива в межах норм, встановлених законодавством.

Згідно ч.7 ст.22 Закону України "Про міліцію" за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом, за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, передбачені підстави звільнення зі служби в запас осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, а саме: а) за віком; б) через хворобу; в) через обмежений стан здоров'я; г) через скорочення штатів; д) через службову невідповідність; є) за порушення дисципліни; ж) за власним бажанням; з) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації).

Позивач ОСОБА_2 звільнений із органів внутрішніх справ відповідно до пп. "в" п.64 Положення - через обмежений стан здоров'я, тобто не з підстав, передбачених ст.22 Закону України "Про міліцію", тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо неправомірності відмови управлінням МВС у видачі позивачу довідки про право на пільги, оскільки незалежно від наявності умов для призначення пенсії за вислугу років згідно ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", право на збереження встановлених Законом України "Про міліцію" пільг має лише працівник, звільнений зі служби з підстав, визначених у ст.22 цього Закону, тобто за віком, хворобою або вислугою років.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 лютого 2015 року (справа № 21-626а14) та від 13 травня 2014 року (справа № 21-66а14), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також суд не з'ясував всіх обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державного департаменту з питань виконання покарань у Закарпатській області задовольнити.

Постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 09 серпня 2011 року у справі № 2а-1896/11 за позовом ОСОБА_2 до Відділу державного департаменту з питань виконання покарань у Закарпатській області про визнання відмови протиправною, зобов'язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді В.В. Святецький

Н.М. Судова-Хомюк