Справа № 823/600/15
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року справа № 823/600/15

15 год. 51 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Педана О.В.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреністю,

відповідача - Баковської О.П. за довіреністю,

третьої особи - Корчевської А.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Звенигородської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Звенигородська міська рада Черкаської області, про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Звенигородської районної державної адміністрації, в якому просить визнати нечинним та скасувати розпорядження голови Звенигородської районної державної адміністрації №206 від 26.12.2014р. «Про затвердження акту комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Звенигородській міській раді ОСОБА_5.» у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у його власності перебували нежитлові будівлі та споруди загальною площею 1841 кв.м. по АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.11.2012р. Позивач вважає, що відповідачем неправомірно прийнято спірне розпорядження, оскільки позивача не повідомляли про проведення засідань комісії з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, а розрахунок розміру збитків здійснено всупереч норм законодавства. Крім того державну реєстрацію угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки з попереднім власником - ПАТ «Черкаси-Авто» не проведено, на звернення позивача про оформлення права користування земельною ділянкою площею 1,0728 га Звенигородська міська рада відповіді не надала, жодними органами перевірка використання чи невикористання земельної ділянки не проводилась. За вказаних обставин позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач подав пояснення на адміністративний позов, в яких зазначив, що на розгляд комісії з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, яка створена розпорядженням голови Звенигородської РДА №74 від 10.06.2014р., надійшло клопотання Звенигородської міської ради №434/02-09 від 21.10.2014р. про обрахування розміру збитків, які завдані позивачем внаслідок несплати орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1. Визначаючи розмір збитків комісією досліджено заяву позивача про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою на вказану земельну ділянку, договір купівлі-продажу нерухомого майна, кадастровий план, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, угода про розірвання договору оренди землі із ПАТ «Черкаси-Авто», лист ОСОБА_5 №413/02-10 від 08.10.2014р. та заслуховувались пояснення представників Звенигородської міської ради. На засідання комісії неодноразово запрошувався позивач, однак у зв'язку з його неявкою питання визначення розміру збитків розглянуто без участі позивача. Визначення розміру збитків комісією проведено на підставі наданих Звенигородською міською радою документів з урахуванням грошової оцінки земельної ділянки та умов договору використання земельної ділянки попереднім землекористувачем. За вказаних обставин відповідач вважає, що спірне розпорядження прийняте в межах наданих повноважень та відповідає нормам законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у наведених поясненнях.

Третя особа в наданих суду письмових поясненнях зазначила, що використання позивачем земельної ділянки без внесення відповідної плати завдало шкоди міському бюджету, а тому міською радою порушено питання про відшкодування такої шкоди.

В судовому засіданні представник третьої особи проти позову заперечила, зазначивши, що розмір збитків визначено з урахуванням умов на яких земельну ділянку використовувало ПАТ «Черкаси-Авто» з урахуванням нормативної грошової оцінки за період, який включений до розрахунку.

Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 31.03.2011р. між Звенигородською міською радою та ПАТ «Черкаси-Авто» укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 10728 кв.м. по АДРЕСА_1, що за цільовим призначенням віднесена до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Строк дії вказаного договору становить 3 роки. Розмір орендної плати за земельну ділянку визначено в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, яка становить 916 600 грн. 32 коп.

Вказаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Звенигородському районі Черкаської області про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №00417 від 21.03.2011р.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи 14.11.2012р. між ПАТ «Черкаси-Авто» та позивачем укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та споруд загальною площею 1841 кв.м. по АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до Звенигородської міської ради з заявою від 14.12.2012р. про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо оформлення права користування земельною ділянкою площею 10728 кв.м. по АДРЕСА_1, на умовах оренди терміном на 49 років. Вказану заяву зареєстровано Звенигородською міською радою 14.12.2012р. за вхідним №Б505/02-11.

Сесією Звенигородської міської ради у зв'язку з продажем нерухомого майна прийнято рішення №27-20/VІ від 19.12.2012р. про припинення ПАТ «Черкаси-Авто» права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1. Зобов'язано ПАТ «Черкаси-Авто» укласти додаткову угоду про розірвання договору оренди, яку зареєструвати у відділі Держкомзему у Звенигородському районі. Передано земельну ділянку до земель запасу Звенигородської міської ради.

Рішенням сесії Звенигородської міської ради №28-7/VІ від 23.01.2013р. позивачу надано дозвіл на розробку наведеної технічної документації із землеустрою.

Державну реєстрацію права власності позивача на вказаний комплекс будівель та споруд проведено 15.03.2013р. реєстраційною службою Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області.

В подальшому між Звенигородською міською радою та ПАТ «Черкаси-Авто» 01.04.2013р. укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1. Пунктом 2 угоди передбачено, що вона вступає в силу з моменту її підписання та державної реєстрації.

Суд встановив, що Звенигородська міська рада звернулась до голови Звенигородської районної державної адміністрації з листом №434/02-09 від 21.10.2014р., в якому ставиться питання про визначення розміру збитків, які завдані позивачем внаслідок несплати орендної плати, які міська рада вважає неодержаним доходом від оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) 23.10.2014р. укладено договір дарування комплексу будівель та споруд загальною площею 1841 кв.м. по АДРЕСА_1 та в цей же день приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Бердата-Скляр Н.М. проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Рішенням комісії, що оформлене протоколом №5/14 від 26.12.2014р. з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, яка створена розпорядженням голови Звенигородської РДА №74 від 10.06.2014р., обраховано розмір збитків (неодержаного доходу) в сумі 57 087 грн. 39 коп. від оренди земельної ділянки площею 10 728 кв.м. для комерційного використання по АДРЕСА_1, який завданий позивачем внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

На підставі вказаного рішення комісії нею складено акт від 26.12.2014р. визначення розміру збитків заподіяних Звенигородській міській раді ОСОБА_5 в сумі 57 087 грн. 39 коп., який затверджено розпорядженням голови Звенигородської РДА №206 від 26.12.2014р. «Про затвердження акту комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Звенигородській міській раді ОСОБА_5.».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з таких обставин.

Абзацом 8 статті 31 Закону України «Про оренду землі передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

З аналізу наведених положень законів вбачається, що договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1, від 31.03.2011р. укладений між Звенигородською міською радою та ПАТ «Черкаси-Авто» вважається припиненим з 15.03.2013р. в силу прямої вказівки закону.

Відповідно до пункту «д» статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 Земельного кодексу України встановлено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993р. затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Таким чином, для визначення розміру збитків, які завдані власникам землі та землекористувачам створюється відповідна комісія до складу якої повинна входити особа, яка буде відшкодовувати збитки.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням голови Звенигородської РДА №74 від 10.06.2014р. затверджено склад комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. При цьому, станом на час вирішення питання про відшкодування позивачем збитків, останнього не включено до складу наведеної комісії, чим порушено пункт 2 Порядку.

Суд відхиляє доводи відповідача про неможливість включення позивача до складу комісії у зв'язку з неявкою в її засідання, оскільки включення до складу комісії на правах членства повинно передувати проведенню її засідань.

Суд критично оцінює доводи відповідача про ухилення позивача від явки в засідання комісії, оскільки з матеріалів справи вбачається, що засідання комісії проводились 14.11.2014р., 20.11.2014р., 09.12.2014р., 25.12.2014р. та 26.12.2014р., однак на вимогу суду до матеріалів справи надано відомості про відправку позивачу лише двох рекомендованих листів, які позивачем не одержані та не надано жодного доказу, що позивачу вручено повідомлення про дату, час та місце проведення засідань комісії чи направлено телефонограми на які посилається відповідач як на доказ належного повідомлення позивача про засідання комісії.

За таких обставин відповідачем не забезпечено право позивача на членство в комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам та не забезпечено право особистої участі в засіданнях комісії, що унеможливило доведення ним переконливості своєї позиції щодо розміру збитків та правомірності їх відшкодування.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з державною реєстрацією права власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 до позивача 15.03.2013р. перейшло право користування земельною ділянкою площею 10 728 кв.м. на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно відомостей, які містяться в розрахунку орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1, що є додатком до договору оренди земельної ділянки від 31.03.2011р. між ПАТ «Черкаси-Авто» та Звенигородською міською радою, річна орендна плата за вказану земельну ділянку становить 27 498 грн. 01 коп.

Пунктами 5, 9 вказаного договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 916 600 грн. 32 коп. Орендна плата вноситься орендарем відповідно до Закону України «Про оренду землі» 3% від нормативної грошової оцінки в рік, терміном на 1 рік з послідуючим її переглядом на сесії Звенигородської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що розмір орендної плати за вказану земельну ділянку у період дії договору оренди землі від 31.03.2011р. не переглядався. Отже, розмір орендної плати, який повинен сплачувати позивач не може перевищувати 27 498 грн. 01 коп. на рік.

Однак, згідно відомостей, які містяться у наданому Звенигородською міською радою розрахунку розміру збитків, завданих внаслідок неодержаного доходу від оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1, суд встановив, що вказані збитки розраховано в сумі 57 087 грн. 39 коп. за період 02.04.2013р. по 20.10.2014р. виходячи з трьох відсотків від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка встановлена в розмірі 1 224 708 грн. 48 коп., тобто розмір орендної плати для позивача в такому випадку становить 36 741 грн. 26 коп. на рік.

Оскільки комісія, визначаючи розмір збитків, використала наведений розрахунок, то в такому випадку має місце завищення суми, яка взята за основу для розрахунку розміру збитків у вигляді річної орендної плати на 9 243 грн. 25 коп. порівняно з попереднім землекористувачем.

З огляду на викладене, завищення розміру орендної плати, яка використана комісією для розрахунку збитків погіршує становище позивача порівняно з попереднім землекористувачем, що є порушенням частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, якою керувалась комісія Звенигородської РДА при визначенні розміру збитків завданих позивачем.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» № 586-ХІV від 09.04.1999р. голови місцевих державних адміністрацій утворюють для сприяння здійсненню повноважень місцевих державних адміністрацій консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи, служби та комісії, члени яких виконують свої функції на громадських засадах, а також визначають їх завдання, функції та персональний склад.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Приймаючи до уваги ту обставину, що комісія Звенигородської РДА з визначення та відшкодування розміру збитків власникам землі та землекористувачам не вірно встановила розмір збитків, що підлягає відшкодуванню позивачем, зважаючи, що позивача не включено до складу вказаної комісії та не повідомлено про дату, час та місце проведення засідань комісії, голова Звенигородської РДА не мав достатніх підстав для затвердження своїм розпорядженням №206 від 26.12.2014р. акту комісії від 26.12.2014р.

В силу положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши в судовому засіданні правомірність оскаржуваного розпорядження, суд приходить до висновку, що воно прийнято всупереч положенням наведеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як передбачено положеннями пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20.05.2013р. із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Отже, суд вважає, що вимога позивача про визнання нечинним спірного розпорядження є словесною формою вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта індивідуальної дії протиправним.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, оскільки відповідач не довів правомірність прийнятого розпорядження №206 від 26.12.2014р. «Про затвердження акту комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Звенигородській міській раді ОСОБА_5.», суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Звенигородської районної державної адміністрації №206 від 26.12.2014р. «Про затвердження акту комісії з визначення розміру збитків, заподіяних Звенигородській міській раді ОСОБА_5.».

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 20.04.2015р.