Справа № 361/1778/15-а
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/1778/15-а
провадження № 2-а/361/132/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України

в Київській області (далі - Броварський МВ), Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області (далі - Управління ПФУ), у якому просив:

1 - визнати протиправними дії Броварського МВ щодо надання йому довідки про заробітну плату за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зонах небезпечності 26 і 28 квітня 1986 року у місті Чорнобиль та 27 і 29 квітня 1986 року у місті Прип'ять без урахування одноразової грошової допомоги в розмірі 750 крб.;

2 - зобов'язати Броварський МВ включити у довідку про його заробітну плату за період з 26 по 29 квітня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року, постанови Ради Міністрів Української РСР та Української Ради професійних союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу у зонах небезпечності у містах Чорнобиль та Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову допомогу в розмірі 750 крб., заробітну плату в розмірі 160 крб. із урахуванням коефіцієнта 3, добові в розмірі 14 крб. та надати йому довідку з урахуванням вказаних виплат;

3 - зобов'язати Управління ПФУ провести йому з 01 грудня 2014 року перерахунок його пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання ним службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІ і ІІІ зонах небезпечності

в період з 26 по 29 квітня 1986 року у містах Чорнобиль та Прип'ять, а саме: одноразової грошової допомоги в розмірі 750 крб., заробітної плати в розмірі 160 крб., добових у розмірі 14 крб. та виплати йому недоотриману суму пенсії з урахуванням уже проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), інвалідом ІІ групи довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені чинним законодавством України.

01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено проведення перерахунку пенсій особам, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та визнані інвалідами.

Саме до цієї категорії осіб він, ОСОБА_3, відноситься.

Під час виконання ним службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 26 по 29 квітня 1986 року він проходив службу у званні майора міліції на посаді начальника інспекції у справах неповнолітніх Броварського районного відділу міліції Київської області. Його посадовий оклад на той час складав 110 крб., оклад за спеціальним званням - 140 крб. За вказаний період знаходження в ІІ зоні небезпечності у місті Чорнобиль (26 і 28 квітня 1986 року) та у ІІІ зоні небезпечності у місті Прип'ять (27 і 29 квітня 1986 року) він отримав радіаційну дозу опромінення 26,53 бер, що підтверджується маршрутним листом та карткою дозиметричного контролю, внаслідок чого втратив здоров'я та став інвалідом ІІ групи.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" від 17 травня 1986 року № 964-рс залежно від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників. Його заробітна плата за час перебування в зоні відчуження повинна була обчислюватися в п'ятикратному розмірі, а також йому мали виплатити одноразову грошову винагороду в розмірі трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та спеціальному званню в розмірі 750 крб. ((110 + 140) х 3).

Постановою Ради Міністрів Української PCP та Української Республіканської Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року № 207-7 працівникам, зайнятим на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, було передбачено виплату добових у розмірі 3 крб. 50 коп. та забезпечення їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу. Зазначені кошти на харчування та добові йому не нараховувались та не виплачувались.

За чотири дні перебування в зоні відчуження з 26 по 29 квітня 1986 року добові складають 14 крб. (4 х 3,50 крб.).

Виходячи з наведеного, розрахунок його грошового утримання має бути здійснений із урахуванням виплати коштів за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження організму в розмірі 750 крб.(250 крб. х 3), добових у розмірі 14 крб. (3,50 крб. х 4) та отриманої заробітної плати в розмірі 160 крб.

Вказані суми Броварським МВ мають бути включені у довідку про його заробітну плату (грошове утримання) в зоні відчуження та з урахування цих сум Управління ПФУ повинно провести перерахунок розміру призначеної йому пенсії.

Листом від 29 січня 2015 року за № К-46 відповідачем Броварським МВ у видачі йому довідки із зазначенням вказаних вище сум відмовлено, що суперечить вимогам законодавства та порушує його права, тому він змушений був звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити його позовні вимоги повністю.

Представник відповідача Броварського МВ Середюк О.О. у суд теж не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позову, у яких просить позовну заяву ОСОБА_3 на підставі вимог ст. 100 КАС України залишити без розгляду, посилаючись на пропуск ним строку звернення до адміністративного суду, оскільки після розсекречення ще у 2001 році вказаних у позовній заяві нормативно-правових актів позивач міг вжити всіх передбачених законодавством заходів для захисту свого порушеного права.

Відповідач Управління ПФУ у суд не з'явилося, подало до суду заперечення проти позову, у яких просить розглянути справу за відсутності їхнього представника та відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову, посилаючись на пропуск ним строку звернення до адміністративного суду та безпідставність його вимог щодо проведення перерахунку пенсії.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У період з 26 по 29 квітня 1986 року позивач, майор міліції ОСОБА_3, проходячи службу в Броварському МВ на посаді начальника інспекції у справах неповнолітніх, приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження та знаходився 26 і 28 квітня 1986 року у місті Чорнобиль у ІІ зоні небезпечності та 27 і 29 квітня 1986 року в місті Прип'ять у ІІІ зоні небезпечності, отримав дозу радіоактивного опромінення 26,53 бер, що підтверджується карткою доз радіоактивного опромінення, маршрутним листом.

Із довідки № 125 від 19 грудня 2011 року, виданої Броварським МВ, вбачається, що відповідно до відомості № 4 від 20 травня 1986 року за чотири дні роботи у ІІ і ІІІ зонах небезпечності зони відчуження ОСОБА_3 виплачена заробітна плата, із якої визначається пенсія, у розмірі 159 крб. 94 коп. із урахуванням коефіцієнтів 5 і 4. Посадовий оклад позивача ОСОБА_3 на той час складав 110 крб., оклад за спеціальним званням - 140 крб.

12 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Управління ПФУ із заявою, у якій просив нарахувати та виплачувати йому пенсію з урахуванням одноразової грошової допомоги в розмірі 660 крб. за гранично допустиму дозу радіації, отриману ним при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом за вих. № 411/К-01 від 18 листопада 2014 року Управління ПФУ, розглянувши цю заяву позивача, повідомило ОСОБА_3 про те, що для перерахунку пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", необхідно надати довідку про заробітну плату. Оскільки до заяви таку довідку позивачем надано не було, підстави для перерахунку відсутні.

19 січня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до відповідача Броварського МВ із заявою, у якій просив видати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за його роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та включити до цієї довідки заробітну плату з урахуванням коефіцієнтів, одноразову грошову допомогу за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення та добові.

Листом за вих. № К-46 від 23 січня 2015 року Броварським МВ у видачі позивачу ОСОБА_3 довідки із включенням до неї зазначених виплат відмовлено. Також вказувалось про те, що на підставі розрахункового листа за 1986 рік, який є первинним документом, йому уже надавалась довідка № 125 від 19 грудня 2011 року про його заробіток у зоні відчуження.

У ст. ст. 21, 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

За змістом норми ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" в залежності від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у ІІІ зоні небезпечності - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у ІІ зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трьохкратному розмірі. У тих випадках, коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпечності, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Зазначені норми оплати роботи в зонах небезпечності поширювались також на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС".

Згідно із ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 8 Закону України "Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання" від 14 січня 1998 року основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановлених цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення досягає 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей.

Відповідно до примітки до ст. 5 цього Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Виходячи з наведеного вище, позивач ОСОБА_3, будучи особою офіцерського складу органів внутрішніх справ, виконуючи у період з 26 по 29 квітня 1986 року службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, знаходячись у ІІ і ІІІ зонах небезпечності та отримавши гранично допустиму дозу радіації 26,53 бер., мав право на виплату грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнтів 5 і 4 та одноразової винагороди в розмірі трьох його місячних окладів за посадою і спеціальним званням у сумі 750 крб. ((110 + 140) х 3).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, МВС було дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок проводився в межах фонду заробітної плати МВС. Крім того, МВС, Мінсоцзахисту було доручено призначати і перераховувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з цим розпорядженням грошового утримання.

Постановою Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзного Центрального Комітету Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції" керівникам підприємств та організацій було надано право проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100 відсотків тарифним ставкам і посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок та окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Крім того особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ мали виплачувати добові та забезпечувати їх безкоштовним харчуванням.

Відповідно до п. 2 постанови Ради Міністрів Української PCP та Української Республіканської Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року № 207-7 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища" міністерствам і відомствам було дозволено виплачувати працівникам, у тому числі військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, військовозобов'язаним, призваних на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища, добові в розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечувати їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу) та безкоштовним житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 за 4 дні перебування у ІІ і ІІІ зонах небезпечності, крім перерахунку грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнтів 5 і 4 та одержання грошової винагороди в розмірі 750 крб., мав також право на отримання за вказані чотири дні добових у загальному розмірі 14 крб. (3 крб. 50 коп. х 4).

За змістом ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону визначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС від 31 грудня 2007 року № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За змістом норми ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності,

що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_3 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у ІІ і ІІІ зонах небезпечності в період з 26 по 29 квітня 1986 року та отримав гранично допустиму дозу радіації, він мав право на виплату йому за вказані дні одноразової винагороди в розмірі 750 крб., добових у розмірі 14 крб. та перерахунок його грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнтів 5 і 4, тому його позовні вимоги щодо включення цих сум у довідку про його заробітну плату (грошове забезпечення) є обґрунтованими.

Виходячи з наведеного вище, з метою захисту прав позивача суд вважає необхідним зобов'язати Броварський МВ включити зазначені суми у довідку ОСОБА_3 про заробітну плату за період з 26 по 29 квітня 1986 року та видати йому таку довідку з урахуванням цих сум.

Дії відповідача Броварського МВ щодо відмови ОСОБА_3 у видачі йому довідки із урахуванням належних позивачу до виплати сум суперечать вимогам чинного законодавства.

У ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, саме суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Суд встановив, що із заявою про включення у довідку про заробітну плату одноразової грошової винагороди, добових та заробітної плати із застосуванням коефіцієнтів 5 і 4 за період роботи в зоні відчуження у ІІ і ІІІ зонах небезпечності за період з 26 по 29 квітня 1986 року позивач ОСОБА_3 до відповідача Броварського МВ звернувся 19 січня 2015 року.

У задоволенні цієї заяви ОСОБА_3 листом за вих. № К-46 від 23 січня 2015 року Броварський МВ відмовив, після чого позивач у березні 2015 року в межах строків, визначених ст. 99 КАС України, звернувся до суду з даним позовом.

Посилання представника відповідача Середюк О.О. на те, що ОСОБА_3 пропустив встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду, безпідставні, оскільки про порушення своїх прав щодо не включення сум одноразової грошової винагороди та добових у довідку про заробітну плату позивач дізнався лише у січні 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Броварського МВ ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог ОСОБА_3 до Управління ПФУ щодо проведення останнім перерахунку пенсії з урахуванням сум заробітної плати, одноразової грошової винагороди та добових, суд вважає, що дана вимога позивача задоволенню не підлягає, оскільки належним чином оформлену довідку про заробітну плату в зоні відчуження із вказаними сумами позивач ОСОБА_3 відповідачу Управлінню ПФУ не пред'являв.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 159 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області щодо ненадання ОСОБА_3 довідки про заробітну плату за роботу у ІІ і ІІІ зонах небезпечності зони відчуження у місті Чорнобиль та місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року із включенням заробітної плати за цей період, одноразової винагороди і добових протиправними.

Зобов'язати Броварський МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 26 по 29 квітня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, постанови Ради Міністрів Української РСР та Української Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року № 207-7 за роботу у ІІ і ІІІ зонах небезпечності зони відчуження у місті Чорнобиль і місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС заробітну плату за цей період у розмірі 159 крб. 94 коп., одноразову винагороду в розмірі 750 крб., добові в розмірі 14 крб. та надати йому довідку із урахуванням зазначених сум.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І. М.