Справа № 2а/0470/8436/11
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. м. Київ К/800/18931/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Павлоградська" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року у справі за позовом Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України до ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Павлоградська" про стягнення штрафних санкцій, -

в с т а н о в и л а:

Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України звернулось в суд з позовом до ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Павлоградська", в якому просив стягнути з відповідача в дохід бюджету економічні санкції у загальному розмірі 1947480,04 грн., які застосовані постановами № 15-5/3.12 - 076, № 15-5/3.12 - 077, № 15-5/3.12 - 078 від 24.12.2010 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за результатами проведеної планової перевірки стану використання паливно-енергетичних ресурсів ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Павлоградська" були встановлені відповідні порушення, у зв'язку з чим до відповідача були застосовані штрафні санкції у загальному розмірі 1947480,04 грн., про що винесені постанови № 15-5/3.12 - 076, № 15-5/3.12 - 077, № 15-5/3.12 - 078 від 24.12.2010 року, однак відповідач у добровільному порядку штрафні санкції не сплатив.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року, позовні вимоги задоволено: стягнуто з відповідача до державного бюджету України економічні санкції у сумі 1947480,04 грн., застосовані постановами № 15-5/3.12 - 076, № 15-5/3.12 - 077, № 15-5/3.12 - 078 від 24.12.2010 року.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Павлоградська" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивачем проведена планова перевірка ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Павлоградська" щодо стану використання паливно-енергетичних ресурсів, за результатами якої складено акт від 24.12.2010 року №15-5/3.21-96.

За результатами проведеної перевірки встановлені порушення пункту "е" статті 11, статті 17 Закону України "Про енергозбереження", розділу 2 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.1993 року №699 "Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергитичних ресурсів в народному господарстві", постанови Кабінету Міністрів України №935 від 22.10.2008 року "Про організацію державного контролю за ефективним використанням паливно-енергетичних ресурсів", а саме: перевитрати електричної енергії в електричних мережах підприємства за рахунок відхилення коефіцієнту потужності від величини нормативного значення, зумовлені не задовільною роботою компенсуючи пристроїв; перевитрати палива (вугілля) за рахунок перевищення встановленої норми питомої витрати палива (вугілля) на сушку вугільного концентрату за результатами роботи у 2009 році; перевитрати палива (вугілля) за рахунок перевищення встановленої норми питомої витрати палива (вугілля) на збагачення рядового вугілля та вугільної складової за результатами роботи у 2009 році.

На підставі акту перевірки від 24.12.2010 року №15-5/3.21-96 позивачем прийняті наступні постанови про накладення економічних санкцій: № 15-5/3.12 - 076 від 24.12.2010 року, якою був застосований енергетичний збір у сумі 748502,78 грн.; № 15-5/3.12 - 077 від 24.12.2010 року, якою був застосований енергетичний збір у сумі 1131500,48 грн.; № 15-5/3.12 - 078 від 24.12.2010 року, якою була застосована підвищена плата у сумі 67476,78 грн.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що наведені постанови були оскаржені відповідачем до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, у зв'язку з чим були відкриті провадження по адміністративним справам №2а/0470/9436/11, №2а/0470/9286/11 та №2а/0470/9120/11.

Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2011 року, від 17.10.2011 року, від 20.10.2011 року, які залишені без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 року, від 24.04.2012 року та від 21.11.2012 року, позовні заяви по справам №2а/0470/9436/11, №2а/0470/9286/11 та №2а/0470/9120/11 були залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Вказаними рішеннями суду встановлений факт отримання відповідачем 24.12.2010 року та повторно 11.01.2011 року постанов про застосування економічних санкцій № 15-5/3.12 - 076, № 15-5/3.12 - 077, № 15-5/3.12 - 078 від 24.12.2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що постанови про застосування економічних санкцій є дійсними, а доводи відповідача щодо відсутності порушень законодавства - безпідставними.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вказані норми, колегія суддів зазначає, що факт залишення без розгляду позову ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Павлоградська" про скасування постанов про застосування економічних санкцій № 15-5/3.12 - 076, № 15-5/3.12 - 077, № 15-5/3.12 - 078 від 24.12.2010 року, не звільняє суди повно та всебічно розглянути дану справу, встановити правомірність заявлених вимог позивача, зокрема правомірність винесення вказаних постанов, оскільки дане питання в іншому судовому процесі не досліджувалось.

Відповідно до пункту "е" статті 11 Закону України "Про енергозбереження" економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про енергозбереження" економічні санкції накладаються на юридичних та фізичних осіб за: а) марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів; б) несвоєчасне проведення експертного обстеження використання паливно-енергетичних ресурсів, за їх споживання понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення системи стандартів у дію - нормами питомих витрат енергоресурсів, а також за невідповідність показників когенераційних установок кваліфікаційним показникам; в) невиконання чи несвоєчасне виконання приписів органів державного управління енергозбереженням щодо усунення фактів марнотратного витрачання паливно-енергетичних ресурсів.

За перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат суб'єкти господарювання сплачують збір за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів (енергетичний збір) у розмірі 200 відсотків вартості перевитрачених ресурсів. До обсягу перевитрат паливно-енергетичних ресурсів, на які нараховується енергетичний збір, не включається обсяг видів палива та паливно-енергетичних ресурсів, отриманих суб'єктом господарювання з альтернативних джерел енергії.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що відповідно до акту перевірки та постанов № 15-5/3.12 - 076, № 15-5/3.12 - 077, № 15-5/3.12 - 078 від 24.12.2010 року, економічні санкції були застосовані саме за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат, а не за марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів.

Разом з тим, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до преамбули Закону України "Про енергозбереження" нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів - прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів, їх марнотратне витрачання та використання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів - нормами питомих витрат палива та енергії.

Марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів - систематичне, без виробничої потреби, не зумовлене вимогами технічної безпеки недовантаження або використання на холостому ходу електродвигунів, електропечей та іншого електро- і теплоустаткування; систематична втрата стисненого повітря, води і тепла, спричинена несправністю арматури, трубопроводів, теплоізоляції трубопроводів, печей і тепловикористовуючого устаткування; недотримання вимог нормативної та проектної документації щодо теплоізоляції споруд та інженерних об'єктів, яке призводить до зниження теплового опору огороджувальних конструкцій, вікон, дверей в опалювальний сезон (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів).

Відповідно до пункту 8 Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, затвердженого наказом Державного комітету України з енергозбереження від 04.08.2000 року № 64 за результатами перевірки визначаються обсяги нераціонального використання енергоресурсів, до яких належать, в тому числі, марнотратне споживання ПЕР, викликане їх перевитратами внаслідок недотримання вимог до діючих технологій та обладнання, систем енерго- та теплопостачання, а також огороджувальних конструкцій споруд в опалювальний сезон, визначених режимними та технологічними картами, проектною документацією, паспортами на діюче обладнання, у тому числі систематичне використання на холостому ходу силових трансформаторів, електродвигунів, електропечей та іншого обладнання, що працює з використанням енергоресурсів.

Таким чином, колегія суддів вважає передчасним висновок судів попередніх інстанцій про те, що економічні санкції були застосовані за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат, і що дане поняття не пов'язане із марнотратним витрачанням паливно-енергетичних ресурсів, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності направлення справи на новий судовий розгляд для чіткого встановлення підстав притягнення відповідача до відповідальності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання правомірності визначення позивачем розміру штрафних санкцій, зокрема чи відповідає розмір санкцій, вчиненому правопорушенню, а відтак дане питання також підлягає дослідженню при новому розгляді справи.

За правилами частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Павлоградська" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді: (підписи)