Справа № 872/3048/13
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

872/3048/13

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод важкого кранобудування»

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод важкого кранобудування»

до відповідача

за участю

про

Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Запоріжжя Міжрегіонального Головного управління Міндоходів

Прокурора Запорізької області

визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод важкого кранобудування» (далі – ПАТ «Запорізький завод важкого кранобудування»), звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби з вимогами про визнання нечинними податкових повідомлень – рішень та зобов`язання поновити в картці особового рахунку ПАТ «Запорізький завод важкого кранобудування» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 4037437 грн..

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями на те, що підприємство мало право на отримання бюджетного відшкодування лише у наступних за звітними податкових періодах. З урахуванням того, що бюджетне відшкодування у лютому-листопаді 2007р. позивачем не декларувалось, ПАТ «Запорізький завод важкого кранобудування» занижено суму бюджетного відшкодування, фактично сплачену отримувачем товарів (послуг) безпосередньо у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів по деклараціях за лютий – жовтень 2007 року на загальну суму 4 037 437 грн. Отже, позивачем порушено приписи п. 7.7.2 Закону України «Про податок на додану вартість» та занижено у вищенаведених податкових періодах заявлену до відшкодування суму податку на додану вартість у розмірі 4 037 437 грн..

Оскільки сума, визначена податковим органом як заниження бюджетного відшкодування, вважається сумою бюджетного відшкодування, від якого відмовився платник податку, та може бути включена у податковій декларації лише до складу від’ємного значення, висновок податкового органу про завищення позивачем бюджетного відшкодування за березень 2008 року на суму 4037437 грн. є обгрунтованом.

Так, позивач зазначає, що суд першої інстанції невірно тлумачить норми п.п. 7.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» ( у редакції від 05.06.2007 року та від 01.01.2008 року), вважаючи, що бюджетному відшкодуванню підлягає виключно сума від’ємного значення, розрахована з вартості товарів, оплату за які здійснено виключно у попередньому податковому періоді, що передує звітному.

Позивач також вказує, що з приводу застосування норм п.п. 7.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» у перехідний період (01.01.2008 р.) ДПА України неодноразово надавала різні за змістом консультації, що згідно ст.. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі – Закон 2181) вимагає від податкового органу прийняття рішення на користь платника податків.

Отже, на думку позивача, суд безпідставно дійшов висновку про заниження підприємством бюджетного відшкодування за березень 2008 року.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідач вказує, що норми п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» слід тлумачити, виходячи із змісту наказу ДПА України від 30.05.1997 року № 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення та подання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.1997 р. за № 250/2054.

Відповідач також вказує, що діяв згідно з абз. «а» п.п. 7.7.7. п. 7.7. ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», згідно якого у разі встановлення податковим органом заниження бюджетного відшкодування, вважаться, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з п.п. 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов’язань з цього податку наступних податкових періодів…».

Клопотання задоволено судом.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 21.04.2008 року позивачем подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2008 року та розрахунок суми бюджетного відшкодування, якими встановлено, що сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 769 123, 00 грн..

25.09.2008 року ПАТ “Запорізький завод важкого кранобудування” надав уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок, що пов’язано із збільшенням значення суми сплаченої постачальникам товарів (послуг). Коригування податкового кредиту та податкових зобов’язань в уточнюючому розрахунку не здійснювалось Згідно з поданим уточнюючим розрахунком, довідкою щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду ,розрахунком суми бюджетного відшкодування, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за березень 2008р. збільшується на 5 122 000 грн.

Відповідно до п.п. 7.7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ “Запорізький завод важкого кранобудування” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2008 року, яка виникла за рахунок від’ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.01.2007 р. по 31.10.2007 р.

За результатами позапланової виїзної перевірки позивача було складено Акт перевірки від 18.11.2008 року № 326/08-02/00110728, та встановлено порушення п.п. 7.7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” (в редакції станом на 27.12.2007 року) занижено у лютому – жовтні 2007 року суму ПДВ до відшкодування на загальну суму 4 037 437, 00 грн., в т.ч. по періодах: лютий 2007 року – 215 472, 00 грн., березень 2007 року – 1 027 043, 00 грн., квітень 2007 року – 490 168, грн., червень 2007 року – 692 086, 00 грн., липень 2007 року – 668 696, 00 грн., серпень 2007 року – 427 088, 00 грн., жовтень 2007 року – 516 884, 00 грн. Та відповідно завищено суму до бюджетного відшкодування за березень 2008 року на загальну суму 4 037 437, 00 грн..

При цьому, порушень щодо визначення показників податкових зобов’язань, податкового кредиту, сум ПДВ, сплачених в ціні товару, відсутності реальних господарських операцій податковою встановлено не було. Обставини щодо підтвердження належного визначення названих показників встановлено судом першої інстанції та сторонами не спростовується.

Названі податкові повідомлення-рішення та дії податкового органу не можна визнати законними та обґрунтованими виходячи з такого.

Відповідно до п.1.8 ст. 1 Закону України №168/97-ВР бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з п.п. 7.7.1. п. 7.7 ст. 7 цього Закону у редакції, що діяла до 01.01.2008 р., суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду. У п.п. 7.7.2. вказано, що у строки, передбачені для сплати податку, платник податку подає податковому органу за місцем свого знаходження податкову декларацію незалежно від того, виникло у цьому періоді податкове зобов'язання чи ні.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.п. 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої відповідно до п.п. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7. статті 7 того ж Закону передбачено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Виходячи зі змісту вказаного підпункту статті 7 Закону України №168/97-ВР попереднім податковим періодом може бути будь-який податковий період, який передує звітному, тому визначення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, може здійснюватися за будь-який попередній податковий період, а не лише за період, який передував звітному.

Правильність зазначеної позиції підтверджує і чинна з 1 січня 2008 року редакція підпункту 7.7.2 пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, згідно з якою бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг). Отже, вказані зміни усувають можливість неоднозначного тлумачення названого підпункту на момент подання позивачем уточнюючого розрахунку за березень.

Крім того, підпунктом 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного на час виникнення спірних відносин) передбачено, що заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Таким чином, подаючи уточнюючий розрахунок, позивач діяв у відповідності до чинного законодавства.

Зазначена правова позиція також визначена в ухвалі ВАСУ від 09.10.2012 року, винесеній по даній справі (т. 8 а.с. 132-133), яка згідно ч.5 ст. 227 КАС України є обов’язковою для судів першої та апеляційної інстанції.

Що стосується посилань відповідача на норми п.п. 7.7.7. п. 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», на підставі яких винесено податкові повідомлення-рішення з визначенням заниження суми бюджетного відшкодування та здійснено коригування показників особового рахунку платника податків, слід зазначити наступне.

Згідно з абз. «а» п.п. 7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону, якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з п.п. 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов’язань з цього податку наступних податкових періодів…».

Податкове повідомлення надсилається платнику податку на додану вартість згідно з Порядком направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженим Наказом ДПА України від 21.06.2001 року № 253 (зареєстрований в Мін’юсті України 06.07.2001 р. № 567/5758) за формою визначеною додатком 6 до цього Порядку (форма «В2»). Відповідно до п. 5.5. цього Порядку, узгоджена сума заниження бюджетного відшкодування, визначена в податковому повідомленні за формою «В2», в автоматичному режимі переноситься з реєстру податкових повідомлень та нараховується датою останнього дня граничного строку сплати до карти особового рахунка платника податку, яка ведеться в органах державної податкової служби згідно з Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженою наказом ДПА України від 03.09.2001 року № 342.

Отже, як зазначено вище, згідно абз. «а» п.п. 7.7.7. ст.7 Закону, податкове повідомлення-рішення може бути винесено у разі, коли заниження суми бюджетного відшкодування виявлено податковим органом.

Саме у такому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовився від бюджетного відшкодування.

В той же час, матеріали справи свідчать, що факт заниження бюджетного відшкодування було виявлено платником самостійно, у зв’язку з чим було подано уточнюючий розрахунок до декларації за березень 2008 р.

Крім того, без показників, заявлених у названому розрахунку, підстав вважати суми бюджетного відшкодування заниженими у податкового органу не було, про що свідчать матеріали попередніх перевірок. В той же час, з моменту подання уточнюючого розрахунку сума бюджетного відшкодування була заявлена платником в належному розмірі.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запорізький завод важкого кранобудування» - задовольнити частково.

Позов публічного акціонерного товариства «Запорізький завод важкого кранобудування» задовольнити часткового.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова