Справа № 806/3320/14
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/3320/14

час прийняття: 16 год. 40 хв. категорія 7.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Костарчука О.Ф.,

за участі представників позивача Цимбалюка Ю.М., Рябова Ю.А.,

за участі представників відповідача Янушевича С.М., Іванюка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жерок-Альфа" до Державної екологічної інспекції в Житомирській області про скасування вимог п.п.1, 2 припису від 25.06.2014 р. №8/9 , скасування постанови від 02.07.2014 р. №04721,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Жерок-Альфа" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просило скасувати вимоги п.1 та п.2 припису Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 25.06.2014 року №8/9. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Державною екологічною інспекцією у Житомирській області проведено планову перевірку позивача щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, за наслідками якої винесено припис від 25.06.2014 № 8/9. Пунктом 1 даного припису зобов'язано позивача визначити оцінку впливу здійснюваної діяльності на стан навколишнього природного середовища, а пунктом 2 припису зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Жерок-Альфа" здійснювати експлуатацію комплексу по переробці полімерних відходів та виробництву з них при наявності позитивного висновку державної екологічної експертизи. Позивач не погоджується з таким приписом, оскільки підприємство має всі дозвільні документи та перевіркою не встановлено фактів перевищення екологічних нормативів встановлених в дозволах, а також той факт, що підприємство діюче та прийнято в експлуатацію в установленому законом порядку та не підлягає екологічній експертизі згідно ч.2 ст.14 Закону України "Про екологічну експертизу". Посилаючись на зазначені обставини, просить скасувати вимоги п.1 та п.2 припису Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 25.06.2014 року №8/9.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили в його задоволенні відмовити з тих підстав, що припис винесений правомірно.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами Державної екологічної інспекції у Житомирській області з 16.06.2014 року по 20.06.2014 року проведено планову перевірку ТОВ "Жерок-Альфа" за наслідками якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема, ч.1-5 ст.33, ч.8 ст.34 Закону України "Про відходи", ст.20-2, ст.27 Закону України "Про охорону навколишнього середовища", ст. 44 Водного кодексу України, ДСанПІН 2.2.7.029-99, ст. 7,13,14 Закону України "Про екологічну експертизу": не виконуються п.1, п.2 припису №12/4 від 01.02.2013 року; порушені правила зберігання та видалення відходів, а саме немає місця розташування відходів; ТОВ "Жерок-Альфа" здійснює експлуатацію комплексу по переробці полімерних відходів та виробництві виробів з них за відсутності позитивного висновку екологічної експертизи.

З метою усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства, зафіксованих в акті перевірки, відповідачем 25 червня 2014 року винесено припис №8/9, яким позивачу зокрема, пунктом 1 приписано визначити оцінку впливу здійсненої діяльності на стан навколишнього природного середовища, пунктом 2 приписано здійснювати експлуатацію комплексу по переробці полімерних відходів та виробництву з них за відсутності позитивного висновку державної екологічної експертизи.

Не погоджуючись із приписом Державної екологічної інспекції в Житомирській області від 25.06.2014 року №8/9 в частині пункту 1 та 2 позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Положенням Про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 454/2011визначено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр). Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Міністерство), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України і Міністра, а також цим Положенням.

Основними завданнями Держекоінспекції України зокрема є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Відповідно до Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 року № 464 (надалі - Порядок №464) визначено, що цей Порядок визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів.

Так, згідно пункту 4.22. Порядку встановлено, що на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно пункту 4.25. Порядку строк виконання припису встановлює державний інспектор залежно від виявлених порушень природоохоронного законодавства, але не більше ніж 6 місяців. У разі неможливості виконання приписів у встановлені в них строки суб'єкт господарювання, що перевірявся, може звернутись до органу Держекоінспекції для їх продовження з обґрунтуванням та підтверджуючими документами, оформленими належним чином.

Таким чином, суд зазначає, що припис органу державного нагляду (контролю) - Державної екологічної інспекції - виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень в термін, що не повинен перевищувати строк шість місяців.

Однак, з припису Державної екологічної інспекції у Житомирській області №8/9 від 25.06.2014 року вбачається, що спірний пункт 2 не містять будь-якого терміну його виконання, а встановлює строк - "Постійно", отже суд приходить до висновку, що в цій частині вказаний припис винесено з перевищенням терміну встановленого Порядком №464.

Інспекторами в акті перевірки та спірному приписі зазначається порушення ст.27 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 7, 13, 14 Закону України "Про екологічну експертизу", оскільки відсутній висновок державної екологічної експертизи, тому пункт 2 припису зобов'язує підприємство здійснювати експлуатацію комплексу по переробці полімерних відходів та виробництві з них за наявності позитивного висновку державної екологічної експертизи.

Екологічна експертиза в Україні, відповідно до статті 1 Закону України "Про екологічну експертизу" - це вид науково-практичної діяльності уповноважених державних органів, еколого-експертних формувань та об'єднань громадян, що ґрунтується на міжгалузевому екологічному дослідженні, аналізі та оцінці передпроектних, проектних та інших матеріалів чи об'єктів, реалізація і дія яких може негативно впливати або впливає на стан навколишнього природного середовища, і спрямована на підготовку висновків про відповідність запланованої чи здійснюваної діяльності нормам і вимогам законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки.

Статтею 13 Закону України "Про екологічну експертизу" встановлено, здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, встановлюється Кабінетом міністрів України.

Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. №808.

До вказаного переліку входить поводження з відходами: небезпечними (збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізація, видалення, знешкодження і захоронення) та побутовими (оброблення, перероблення, утилізація, знешкодження і захоронення).

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач дійшов висновку про необхідність здійснювати позивачем експлуатацію комплексу по переробці полімерних відходів та виробництві з них за наявності позитивного висновку державної екологічної експертизи у зв'язку з тим, що підприємство здійснює оброблення (перероблення) побутових відходів як вторинної сировини.

Однак, суд не погоджується з позицією відповідача, що позивач здійснює оброблення (перероблення) побутових відходів з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про відходи" визначено, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Із зазначеного слідує, що законодавець поділяє відходи (не враховуючи небезпечних відходів) на ті, що утворилися:

- в процесі виробництва;

- в процесі споживання;

- у зв'язку із втратою товарами свої споживчих властивостей.

У свою чергу законодавцем визначено значення "побутові відходи" - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов'язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення (ст.1 Закону України "Про відходи")

Вказане визначення терміну "побутові відходи" свідчить про те, що побутові відходи утворюються виключно в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках, крім відходів, пов'язаних з виробничою діяльністю підприємств, тобто відходи, які пов'язані з виробничою діяльності підприємств не відносяться до побутових відходів.

В ході судового розгляду справи встановлено, представниками відповідача не заперечувалось, що позивач здійснює перероблення відходів, які утворилися у зв'язку із виробничою діяльністю.

З наведеного слідує, що ТОВ "Жерок-Альфа" не здійснює перероблення побутових відходів в розумінні Закону України "Про відходи", а отже його діяльність не відноситься до поводження з відходами побутовими, яка міститься в переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. №808.

Отже, здійснення державної екологічної експертизи не є обов'язковим для видів діяльності позивача.

Крім того, суд бере до уваги, що позивачем виготовлено проект оцінки впливу на навколишнє середовище (а.с.218), досліджується повітря робочої зони та населених місць (а.с.66, 67, 97, 104, 105), здійснюється контроль за дотримання затверджених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин (а.с.59-65) та було проведено громадську екологічну експертизу (а.с.143-146).

За таких обставин суд приходь до висновку, що позовні вимоги в частині скасування вимог пункту 2 припису Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 25.06.2014 року №8/9 слід задовольнити.

Стосовно вимоги позивача щодо скасування пункту 1 припису Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 25.06.2014 року №8/9, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки ТОВ "Жерок-Альфа" вимоги пункту 1 спірного припису виконані, що підтверджується проектом оцінки впливу на навколишнє середовище (а.с.218). Зазначене свідчить про те, що позивач з вимогами пункту 1 припису Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 25.06.2014 року №8/9 погодився і на момент розгляду справи пункт 1 припису є реалізований.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково шляхом скасування пункту 2 припису Державної екологічної інспекції у Житомирській області від 25.06.2014 року №8/9.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задоволити частково.

Скасувати вимогу 2 Припису Державної екологічної інспекції в Житомирській області від 25.06.2014 р. №8/9, що стосується здійснення експлуатації комплексу по переробці полімерних відходів та виробництві виробів з них при наявності позитивного висновку екологічної експертизи.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 20 квітня 2015 р.