Справа № 207вр-15/804/19966/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 квітня 2015 р. Справа №207вр-15/804/19966/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську заяву відповідача про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі №804/19966/14 за адміністративним позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року по справі №804/19966/14 адміністративний позов Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в сумі 73112,18 грн. задоволений повністю.

15 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду по справі №804/19966/14 на 12 календарних місяців. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що:

- на даний час ТОВ «Дніпробетон» перебуває у тяжкому фінансовому становищі, що призвело до призупинення основного виду діяльності товариства - виробництва бетонних сумішей та залізобетонних конструкцій;

- зупинення виробництва обумовлено великою дебіторською заборгованістю покупців товарного бетону перед ТОВ «Дніпробетон» за поставку продукції основного виробництва і складає понад 6000000 гривень;

- ТОВ «Дніпробетон» подано до господарського суду Дніпропетровської області позови до боржників на загальну суму біля 800000 гривень. Кошти отримані від задоволення позовних вимог направлені на погашення існуючої заборгованості перед працівниками підприємства та державним бюджетом;

- ТОВ «Дніпробетон» має виконувати грошові зобов'язання по кредитних договорах, які отримані у доларах США, у зв'язку із чим на ґрунті девальвації грошової одиниці України підприємство несе значні збитки;

- виконання судового рішення ускладнено відсутністю коштів та знаходженням усього майна заявника у заставі банку;

- ТОВ «Дніпробетон» має намір добровільно виконати свої зобов'язання на умовах відстрочення виконання постанови суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року призначено розгляд заяви про відстрочення виконання судового рішення у судовому засіданні.

Представник податкової інспекції до суду не прибув, телефонограмою повідомив, що не заперечує проти відстрочення виконання судового рішення строком на шість місяців, оскільки видом діяльності підприємства є виробництво бетону, основний дохід товариство отримує протягом літнього періоду, у зв'язку із контролюючий орган вважає можливим погашення заборгованості саме в цей період.

Представник відповідача просив провести судове засідання за його відсутності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Зазначена норма визначає підстави та порядок зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження і повністю кореспондується із вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист у справі не був виданий.

Суд зазначає, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року в адміністративній справі №804/19966/14 у примусовому порядку не виконується, виконавче провадження за цим рішенням не відкрито.

Поряд з цим, суд зазначає, що в постанові суду чітко зазначено порядок виконання судового рішення, який повністю кореспондується із статтею 95 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22.

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається, реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів з рахунків в обслуговуючих банках та за рахунок готівки у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються.

Застосована контролюючим органом процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження.

Зазначена правова позиція відповідає позиції Вищого адміністративного суду України, зазначеній в інформаційному листі від 24.10.2013 року №1484/12/13-13.

Належить також зазначити, що чинним законодавством врегульовані питання розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків, зокрема, статтею 100 Податкового кодексу України встановлено, що розстроченням, відстроченням податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Таким чином, законом визначено орган, який має повноваження вирішувати питання відстрочення та розстрочення сплати податкового боргу, та встановлено платність зміни строку погашення податкового боргу.

Суд зазначає, що відстрочення виконання судового рішення призвело б до унеможливлення реалізації контролюючим органом процедури отримання в судовому порядку дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, реалізації такого майна за його наявності, тобто є прямим втручанням у компетенцію іншого державного органу влади.

З огляду на викладене, суд вбачає відсутніми підстави для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись статтями 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробетон» про відстрочення виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2014 року в адміністративній справі №804/19966/14 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Верба