Справа № 806/35/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/35/15

час прийняття: 12 год. 10 хв. категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі представника позивача Луговського Ю.В.,

за участі представника відповідача Подибайло В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" до Житомирської митниці ДФС про скасування карток відмови, визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" звернулось до суду з позовом в якому просить скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Житомирської митниці ДФС від 20.11.2014 року: №101060000/2014/00436, №101060000/2014/00437 та рішення про коригування заявленої митної вартості від 20.11.2014 року: №101060000/2014/300361/2, №101060000/2014/300359/2. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначило, що підприємством подано відповідачу до митного оформлення ВМД: №101060000/2014/018290, №101060000/2014/018289, згідно яких митна вартість товару позивачем визначена за першим методом (за ціною договору). Одночасно з зазначеними деклараціями подано необхідні документи на підтвердження митної вартості товару. Зазначило, що у Житомирської митниці ДФС були в наявності всі документи, необхідні для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Житомирська митниця не підтвердила належними доказами наявність у поданих документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, правильність визначення Товариством митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а відтак спірні рішення підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях щодо позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" (Покупець) та фірмою СИБУР Интернешнл ГмбХ (Продавець) 05.02.2014 року укладено договір № ВО20-14-026, предметом якого є продаж і поставка Продавцем Покупцю поліпропілену і поліетилену високого тиску (а.с. 23-27).

До вказаного договору сторонами підписано додаткові угоди щодо найменування товару, його ціни і поставки (а.с. 17-30).

Встановлено, що 20.11.2014 до митного поста «Житомир центральний» Житомирської митниці ДФС декларантом ТОВ «Грайф Флексіблс Україна» була подана електронна митна декларація у режимі „ІМ 40 ДЕ" на товар «Полімери етилену в первинних формах. Поліетилен високого тиску, низької густини, не лінійний, в гранулах марки LDPE 15303-003», відправник «ООО "Аэробус"» Росія, одержувач ТОВ «Грайф Флексіблс Україна», якій після прийняття до митного оформлення присвоєно реєстраційний номер №101060000/2014/ 018262 (далі ЕМД).

20.11.2014 до митного поста «Житомир центральний» Житомирської митниці ДФС декларантом ТОВ «Грайф Флексіблс Україна» була подана також електронна митна декларація у режимі „ІМ 40 ДЕ" на товар «Полімери етилену в первинних формах. Поліетилен високого тиску, низької густини,не лінійний, в гранулах марки LDPE 15303-003», відправник «ООО "Аэробус"» Росія, одержувач ТОВ «Грайф Флексіблс Україна», якій після прийняття до митного оформлення присвоєно реєстраційний номер № 101060000/2014/018259 (далі ЕМД).

Митна вартість товару згідно зазначених ЕМД, позивачем визначена за першим методом основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження вартості товару, одночасно з ЕМД №101060000/2014/018262 надані документи для підтвердження митної вартості вказаного товару, а саме:

- декларація митної вартості;

- договір №ВО20-14-026 від 05.02.2014 року;

- інвойс № AR-14.11/0599 від 17.11.2014 року;

- додаткова угода № ВО20-14-026-004 від 31.10.2014 року;

- CMR A№4Ц579 від 14.11.2014 року;

- копія митної декларації країни відправлення від 17.11.2014 року.

На підтвердження вартості товару, одночасно з ЕМД №101060000/2014/018259 надані документи для підтвердження митної вартості вказаного товару, а саме:

- декларація митної вартості;

- договір №ВО20-14-026 від 05.02.2014 року;

- інвойс № AR-14.11/0627 від 18.11.2014 року;

- додаткова угода № ВО20-14-026-004 від 31.10.2014 року;

- CMR A№320496 від 17.11.2014 року;

- копія митної декларації країни відправлення від 18.11.2014 року.

В результаті опрацювання ЕМД №101060000/2014/018262 та доданих документів для підтвердження митної вартості встановлено, що згідно з інформацією, наведеною у інвойсі № AR-14.il/0599 від 17.11.2014 товар був проданий під зобов'язання, що може впливати на розмір митної вартості товару, однак не обґрунтовано товариством, також, відповідно до ст. 2 договору №ВО20-14-026 від 05.02.2014 даний договір повинен супроводжуватись та доповнюватись загальними положеннями і умовами СІБУР Інтернешнл, хоча дані при митному оформлені не подавались. Також, за вищенаведеною ЕМД системою було згенеровано форму контролю 103-1. «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках, передбачених частинами третьою-четвертою ст. 53 Митного кодексу, здійснити запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою ст. 54 Митного кодексу, прийняти рішення про коригування митної вартості Товар(и) № 1. Перевірити заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують митну вартість товарів, на предмет розбіжностей із задекларованими відомостями».

В результаті опрацювання ЕМД №101060000/2014/018259 та доданих документів для підтвердження митної вартості встановлено, що згідно з інформацією, наведеною у інвойсі № AR AR-14.il/0627 від 18.11.2014 товар був проданий під зобов'язання, що може впливати на розмір митної вартості товару. Крім того, при проведенні аналізу товаросупровідних документів було встановлено, що даний договір повинен супроводжуватись та доповнюватись загальними положеннями і умовами СІБУР Інтернешнл, хоча дані при митному оформлені не подавались. Також, за вищенаведеною ЕМД системою було згенеровано форму контролю 103-1. «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості».

Враховуючи вищевикладене, 20.11.2014 декларанту ТОВ «Грайф Флексіблс Україна», шляхом надсилання електронного повідомлення, запропоновано надати додаткові документи відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ, а саме:

-договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

-рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

-виписку з бухгалтерської документації (оплата за попереднє оформлення, балансові документи, тощо);

-ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

-каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

-копію митної декларації країни відправлення;

-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом ТОВ «Грайф Флексіблс Україна шляхом надсилання електронного повідомлення надано висновок ДЗІ №11/1257 від 19.11.14. та проінформовано митний орган про відмову від надання інших додаткових документів. Тим самим декларант відмовився від свого права надання додаткових документів протягом десятиденного терміну, який передбачений ч.3 ст.53 МКУ.

Враховуючи, що декларант фактично відмовився від надання повного переліку додаткових документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості заявленого товару, та відповідно не було спростовано сумнів щодо задекларованої митної вартості, була проведена процедура консультації з метою обґрунтування методу визначення митної вартості товару на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

В результаті проведеної консультації з декларантом, відповідно до частини 2 пункту 6 статті 54, пункту 2, статті 58 та пунктів 1,2 статті 55 Митного кодексу України, пункту 5 наказу Державної митної служби України від 13.07.2012 №362, яким затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, митні органи під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовують джерела інформації, одним з яких є спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, рівень митної вартості було скориговано.

Встановлено, що Житомирською митницею ДФС прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 20.11.2014 року №101060000/2014/300361/2, №101060000/2014/300359/2 (а.с. 43-44, 66).

Митна вартість визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях: на основі МД №807100000/2014/046804 від 10.11.2014 року, характеристики яких є ідентичними до товару позивача.

Коригування митної вартості стало підставою для видання карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 20.11.2014 року: №101060000/2014/00436, №101060000/2014/00437 (а.с.45-46,68-69).

Оскаржувані картки відмови митного органу прийняті з таких причин: митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов"язаний з договором про поставку товарів митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов"язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку із бухгалтерської документації (оплата за попереднє оформлення, балансові документи тощо); ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Суд погоджується з висновками суб'єкта владних повноважень з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні положення щодо митної вартості товарів та методи її визначення врегульовані Митним кодексом України.

Відповідно до статті 49 Кодексу встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною 1 статті 54 Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Тобто, орган доходів і зборів має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак, такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Як пояснили представники відповідача, після реєстрації вказаних вище митних декларацій в електронній базі даних ЄАІС ДМСУ та початку здійснення митного контролю спрацювали критерії ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками Держмитслужби України - код 105-2 "Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товарів, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують митну вартість товарів".

Під час проведення митного контролю правильності визначення митної вартості було виявлено заниження митної вартості товару відповідно до бази даних цінової інформації ЄАІС ДМСУ, яка містить інформацію про рівень цін на такі товари, митне оформлення яких вже здійснено, що є достатньою підставою для сумніву у правильності заявленої позивачем митної вартості товарів.

У зв'язку з викладеним, відповідно до частин 3 і 4 статті 53 Митного кодексу України, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару, а саме: 1) каталоги, специфікації виробника товару, 2) виписку з бухгалтерських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 3) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 4) розрахунок ціни (калькуляцію).

Не зважаючи на це, позивач на вимогу контролюючого органу не надав додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Оскільки позивач належним чином не підтвердив задекларовану ним митну вартість товарів, тому, відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товару за ціною угоди не міг бути застосований. Тому у Житомирської митниці виникло право на здійснення коригування митної вартості товарів із застосуванням другорядних методів.

Все це в сукупності з інформацією на ідентичні і подібні (аналогічні) товари в ЦБД ЄАІС ДМСУ стало причиною коригування митної вартості відповідно до рішень від 20.11.2014 року: №101060000/2014/300361/2, №101060000/2014/300359/2.

Митна вартість визначена за ціною договору щодо ідентичних товарів, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях: на основі МД №807100000/2014/046804 від 10.11.2014 року. При прийнятті рішення про коригування митної вартості враховувалось країна походження, країна виробництва, виробник товару, асортимент товару та торгівельна марка.

За основу при визначенні митної вартості було взято МД 10.11.2014 №807100000/2014/46804, де партія товару фактично співпадала- 20 тонн, в спірній декларації 21 тонна, країна виробництва - Російська Федерація, марка - СІБУР, виробник ТОВ «Томснефтехим» співпадають повністю. Умови поставки в спірній декларації СРТ (ціна товару оплачена до м.Житомир), в МД взятій за основу FCA (ціна разом з транспортуванням лише до кордону України). Вартість за одну тонну 1,75 дол. США, водночас як вартість однієї тонни за спірною декларацією до м.Житомира, 1,5955 дол. США, що значно менше.

Неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів відповідачем в рішеннях мотивована.

Враховуючи те, що зв'язок продавця і покупця товару у спірних випадках є беззаперечним, а ціна товару, визначена за відомостями контракту, є нижчою, ніж ціна оформлень аналогічного (подібного) товару, відповідач в межах своїх повноважень витребував додаткові документи на підтвердження заявленої вартості.

Відмова від подання таких документів є підставою для здійснення коригування митної вартості.

Наведені обставини є підставою для виникнення сумнівів у задекларованій вартості, а не підставами для її коригування. Водночас, відмова від надання декларантом додаткових документів не дозволяє такий сумнів спростувати та наділяє орган доходів і зборів самостійно визначити митну вартість.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року по справі № К/800/47785/14. Також

З наведених вище підстав, з урахуванням того, що позивачем не надано додаткових документів, які містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення митної вартості товарів ввезених позивачем, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, рішення Житомирської митниці ДФС від 20.11.2014 року: №101060000/2014/300361/2, №101060000/2014/300359/2 та картки відмови від 20.11.2014 року: №101060000/2014/00436, №101060000/2014/00437 є правомірними та не підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити слідуюче.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У частині 2 цієї статті КАС України закріплено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову:

- майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява;

- немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява.

Згідно зі абз. 1 частини 3 статті 6 Закону № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зважаючи на розмір позовних вимог та мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня 2015 року, ставка судового збору за подання до суду даного позову становила 1900,08 грн. (73,08 грн. (за вимоги немайнового характеру) + 1827,00 грн (за вимоги майнового характеру)).

Частиною 3 статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Платіжними дорученнями від 30 грудня 2014 року підтверджено, що за подання до суду даного позову ТОВ "Грайф Флексіблс Україна" сплачено судовий збір у сумі 255,78 грн.

За таких обставин та враховуючи висновок суду про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, решту суми судового збору в розмірі 1644,30 грн. слід стягнути з позивача на користь Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-162, 167, 186, 254 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грайф Флексіблс Україна" на користь Державного бюджету України 1644,30 грн. судового збору (р/р 4002, отримувач коштів УДКСУ у м. Житомирі, банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 20 квітня 2015 р.