Справа № К/9991/76393/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2015 р. м. Київ К/9991/76393/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Іваненко Я.Л.,

Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Гірницького районного суду міста Макіївки Донецької області від 27 квітня 2009 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2009 року в справі за її позовом до управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2008 року ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому зазначала, що відповідно до статей 42, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого законодавством. Проте відповідач з липня 2007 року сплачував зазначену допомогу в зменшеному розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість, яку просила стягнути. Також просила стягнути недоплачену грошову допомогу при народженні дитини.

Постановою Гірницького районного суду міста Макіївки Донецької області від 27 квітня 2009 року позов задоволено частково: зобов'язано перерахувати та здійснити виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 липня по 31 грудня 2007 року відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років за рахунок коштів Державного бюджету України. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2009 року рішення суду першої інстанції змінено та викладено абзац 3 резолютивної частини у наступній редакції: «стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 липня по 31 грудня 2007 року в сумі 1 897,65 грн.» У решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просила скасувати судові рішення в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області та їй з 24 липня 2007 року призначено щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У лютому 2007 року виплачено 3 400 грн. допомоги при народженні дитини та з березня 2007 року по березень 2008 року по 425 грн. щомісячно.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок допомоги по догляду за дитиною з 24 липня по 31 грудня 2007 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, у 2008 році допомога виплачувалась у належному розмірі, а допомога при народженні виплачена відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за 2007 рік у твердій сумі.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах доводів касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

24 липня 2007 року до управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області звернулась ОСОБА_4 щодо призначення допомоги по догляду за дитиною. З 24 липня 2007 року їй було призначено таку допомогу у розмірі 130 грн. щомісячно відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та з лютого 2007 року проведено виплату допомоги при народженні дитини у розмірі 3 400 грн. одноразово та по 425 грн. щомісячно по березень 2008 року, що підтверджується довідкою відповідача.

Відповідно до копії трудової книжки позивач з 21 січня 2003 року була зарахована на службу в органи внутрішніх справ України.

Таким чином спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а не Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 01 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих у системі загально-обов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було передбачено, що допомога надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Зокрема, згідно зі змінами, внесеними до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», його дію поширено на застрахованих осіб. Водночас із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було виключено статті 40- 44.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачав, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційним зокрема пункт 25 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо виключення статей 40- 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Отже, з часу проголошення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 18 червня 2013 року (справа № 21-209а13), 02 липня 2013 року (справа № 21-208а13), 17 вересня 2013 року (справа № 21-187а13), 01 квітня 2014 року (справа № 21-52а14) та 04 листопада 2014 року (справа № 21-485а14).

Оскільки у справі, що розглядається, спір виник щодо виплати допомоги протягом 2008 року особі, яка застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування й на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до статті 43 якого допомога надається у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині суди попередніх інстанцій помилково виходили з того, що у даний період розмір допомоги по догляду за дитиною повинен був складати 130 грн. щомісячно, що і було правомірно зроблено відповідачем.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Таким чином рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у перерахунку та стягненні допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік підлягають скасуванню та ухваленню в цій частині нового судового рішення.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України 2007 рік» дію статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» зупинено на 2007 рік.

Згідно з положеннями абзаців 1 та 2 частини другої статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» допомога при народженні дитини відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі 8 500 грн. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3 400 грн., решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України, зокрема, пункт 7 статті 71 «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» на 2007 рік, проте положення абзацу другого частини другої статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлено розміри виплат при народженні дитини, неконституційними не визнавались.

Таким чином відповідач правомірно призначив та виплачував допомогу при народженні дитини у сумі 8 500 грн. та підстави для її перерахунку і задоволення позову в цій частині відсутні.

Судові рішення в частині позовних вимог про перерахунок одноразової допомоги при народженні дитини ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування та ухвалення нового судового рішення в цій частині не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2009 року та змінену нею постанову Гірницького районного суду міста Макіївки Донецької області від 27 квітня 2009 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про перерахунок та стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік і ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Гірницької районної адміністрації Макіївської міської ради Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законодавством про Державний бюджет України на відповідний рік, на одну працездатну особу, з 22 травня 2008 року.

У решті судові рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ Я.Л. Іваненко /підпис/ І.В. Штульман /підпис/