Справа № 223/218/13-а (2-а/223/21/13)
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2015р. м. Київ К/800/51842/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Іваненко Я.Л.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області на постанову Вугледарського міського суду Донецької області від 5 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Просила суд визнати дії відповідача по перерахунку з 1 лютого 2013 року, раніше призначеної пенсії по втраті годувальника, неправомірними, скасувати розпорядження відповідача про перерахунок пенсії по втраті годувальника, з 1 лютого 2013 року як неправомірне, зобов'язати відповідача з 1 лютого 2013 року та в подальшому сплачувати пенсію відповідно до протоколу № 75 від 28 квітня 2012 року про призначення пенсії по втраті годувальника.

Постановою Вугледарського міського суду Донецької області від 5 вересня 2013 року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області по перерахунку з 1 лютого 2013 року раніше призначеної пенсії позивачу по втраті годувальника, скасовано розпорядження відповідача про перерахунок пенсії ОСОБА_2 по втраті годувальника, з 1 лютого 2013 року як неправомірне, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області з 1 лютого 2013 року та в подальшому сплачувати позивачу пенсію відповідно до протоколу № 75 від 28 квітня 2012 року про призначення пенсії по втраті годувальника

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення першої інстанції - без змін.

У касаційній скарзі відповідач не погоджуючись з рішеннями першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким залишити позовну заяву без розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який помер 18 липня 2006 року.

22 квітня 2012 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Протоколом № 75 від 28 квітня 2012 року їй призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22 квітня 2012 року.

При призначенні пенсії для обчислення її розміру враховано заробітну плату за період з 1 жовтня 1991 року по 30 вересня 1996 року та з 1 липня 2000 року по 29 лютого 2004 року. Заробітна плата була розрахована відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати в галузях економіки за 2011 рік в розмірі 2001 грн. 20 коп. Відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу призначена пенсія по втраті годувальника в сумі 3358 грн. 92 коп., про що направлено позивачу повідомлення.

Розпорядженням № 154509 від 11 лютого 2013 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з застосуванням середньомісячного заробітку померлого годувальника в сумі 4683 грн. 80 коп. внаслідок застосування при розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн., тому пенсія позивача по втраті годувальника склала 1715 грн. 10 коп., про що повідомлено позивача листом.

На запит позивача щодо надання рішення про зміну розміру пенсії з 1 лютого 2013 року, листом відповідача № 4/Є -14-01-03 від 18 лютого 2013 року визначено, що з 1 лютого 2013 року проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до роз'яснення згідно листа Міністерства соціальної політики України від 7 квітня 2012 року № 9680/0/14-12/039 "Про визначення заробітної плати для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника" та встановлено розмір пенсії з 1 лютого 2013 року в сумі 1715 грн. 10 коп., де: 3020 грн. 69 коп. - основний розмір пенсії за віком, 209 грн. 50 коп. - доплата за понаднормативний стаж за 25 років, 3230 грн. 19 грн. - загальний розмір пенсії за віком годувальника, 50 % - відсоток для обчислення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, 1615 грн. 10 коп. - розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника, 100 грн.. - підвищення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив висновок про те, що здійснюючи перерахунок пенсії по втраті годувальника та застосовуючи при цьому показник середньої заробітної плати за 2007 рік, відповідач діяв неправомірно.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи із наступного.

За змістом частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Заробітна плата для обчислення пенсії розраховується за формулою, наведеною в частині 2 статті 40 Закону № 1058-IV: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + + Кз3 + ... + Кзn); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідач мотивував свої рішення про зменшення пенсії позивача роз'ясненнями, які викладені у листі Міністерства соціальної політики України від 7 вересня 2012 року № 9680/0/14-12/039, однак даний лист не є нормативно-правовим актом та не може відміняти дію норми частини 3 статті 45 Закону № 1058.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що дії відповідача при перерахунку пенсії ОСОБА_2 не відповідали нормам законодавства.

Враховуючи те, що посилання відповідача в касаційній скарзі на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судами повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області залишити без задоволення, а постанову Вугледарського міського суду Донецької області від 5 вересня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.В. Ліпський

Судді: Я.Л. Іваненко

Ю.К. Черпак