Справа № 431/239/15-а
Суддя: Форощук О. В.
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №431/239/15-а
Провадження №2-а/431/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

головуючого - судді Форощука О.В.,

при секретарі Мозуль І.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача не з'явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі про визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області (далі УПФУ) про визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила суд визнати неправомірними діі УПФУ щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугу років; зобов'язати УПФУ зарахувати в стаж, що дає право на пенсію за вислугу років її період роботи на посадах заступника завідувача приймального відділу, заступника завідувача галенового відділу, фармацевта ампельного відділу та завідувача галенового відділу Старобільського аптечного складу КП «Луганська обласна фармація» з 06.07.1988 р. по 17.05.1999 р.; призначити їй пенсію за вислугу років з дня подачі заяви - 01.12.2014 р.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що свою трудову діяльність вона почала з 18 липня 1984 року на посаді фармацевта в аптеці № 78 м. Старобільськ Луганської області. 27 липня 1986 року була переведена на посаду фармацевта до аптеки № 359 у м. Старобільськ Луганської області. 02 липня 1988 року була звільнена за власним бажанням. 06 липня 1988 року була прийнята на посаду заступника завідувача приймального відділу Старобільського аптечного складу. 17 травня 1999 року була звільнена за власним бажанням. 12 липня 1999 року була прийнята на посаду завідувача аптечного кіоску до ВАТ СП «Здоров'є", яке з 03 січня 2005 року стало іменуватися ТОВ СП «Здоров'є". 03 січня 2005 року була переведена на посаду фармацевта ВАТ СП «Здоров'є", яке з 27 травня 2005 року має назву товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецького підприємства «Здоров'є". З 04 січня 2010 року була призначена на посаду завідувача аптечним кіоском № 10. 17 серпня 2010 року була переведена на посаду фармацевта аптеки № 22. 21 листопада 2014 року була звільнена з посади за власним бажанням. Таким чином, за весь час роботи на посаді фармацевта вона має трудовий стаж 30 років 02 місяці 04 доби. 01 грудня 2014 року вона звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років у зв'язку з тим, що має більше 25 років спеціального стажу у сфері охорони здоров'я. Листом від 16.01.2015 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на те, що період її роботи з 06.07.1988 року по 17.05.1999 р. не зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки такий фармацевтичний (аптечний) заклад охорони здоров'я, як аптечний склад відсутній в Переліку закладів та установ охорони здоров'я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Вважала відмову незаконною, оскільки згідно Переліку закладів охорони здоров'я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я №385 від 28.10.2002 р. до закладу охорони здоров'я відносяться фармацевтичні (аптечні) заклади, а саме аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно - аналітична лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики). Крім того, посади на яких вона працювала віднесено до посад фармацевтичних працівників, а тому має право на призначення пенсії за вислугу років.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі і підтвердив доводи, викладені в позові, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача - УПФУ до суду не з'явилася. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у її відсутності, надала письмові заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ст.128 КАС України судовий розгляд справи здійснюється без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підляглає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення:

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась позивач ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно записів у трудовій книжці з 18 липня 1984 року ОСОБА_2 була зарахована на посаду фармацевта в аптеку № 78 м. Старобільська. 27 липня 1986 року була переведена на посаду фармацевта в аптеку № 359 у м. Старобільськ. 02 липня 1988 року була звільнена за власним бажанням. 06 липня 1988 року була прийнята на посаду заступника завідувача приймального відділу Старобільського аптечного складу. 03 лютого 1992 переведена на посаду т.в.о.заступника завідувача галенового відділу Старобільського аптечного складу. 30 березня 1993 переведена на посаду заступника завідувача галенового відділу Старобільського аптечного складу. 01 серпня 1996 переведена тимчасово на посаду фармацевта ампельного відділу Старобільського аптечного складу. 17 травня 1999 року була звільнена за власним бажанням. 12 липня 1999 року була прийнята на посаду завідувача аптечного кіоску до ВАТ СП «Здоров'є", яке з 03 січня 2005 року стало іменуватися, як товариство з обмеженною відповідальністю сумісне підприємство «Здоров'є". 03 січня 2005 року була переведена на посаду фармацевта ВАТ СП «Здоров'є", яке з 27 травня 2005 року має назву товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Здоров'є". З 04 січня 2010 року була призначена на посаду завідувача аптечним кіоском № 10. 17 серпня 2010 року була переведена на посаду фармацевта аптеки № 22. 21 листопада 2014 року була звільнена з посади за власним бажанням (а.с.4-6).

01 грудня 2014 року ОСОБА_2, маючи необхідний спеціальний стаж у сфері охорони здоров'я звернулася до УПФУ з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років.

Відповіддю №391/02-01 від 16.01.2015 р. позивачу було відмовлено в зарахуванні до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років в аптечному складі з посиланням на те, що розділом 2 Переліку закладів та установ охорони здоров'я і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затвердженого постановою КМУ №909 від 04.11.1993 р. надано вичерпний перелік закладів робота в яких на відповідних посадах дає право на пенсію за вислугу років згідно п «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Період роботи на посаді фармацевта «Старобільського аптечного складу» КП «Луганська обласна фармація» не зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки фармацевти аптечних баз (складів) право на пенсію за вислугу років не мають і такий фармацевтичний (аптечний) заклад охорони здоров'я, як аптечний склад не передбачено Переліком (а.с.7).

Проте, суд не може погодитися з наведеним виходячи з наступного.

Відповідно до п. «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Пунктом «и» ст. 77 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» передбачено право фармацевтичних працівників на пільгові умови пенсійного забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» зі змінами та доповненнями передбачено, що до установ охорони здоров'я відносяться аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно - аналістичні лабораторії, робота в яких на посадах провізора, фармацевта (незалежно від найменування посад), лаборанта дає право на пенсію за вислугу років відповідно п. «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.3 Наказу Міністерства охорони здоров'я №385 від 28.10.2002 р. «Про затвердження переліку закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціального медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно - аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Крім того, згідно вказаного Наказу посади на яких працювала позивач, віднесено до посад фармацевтичних працівників.

Так, відповідно наведеного Наказу аптечна база (склад) є закладом охорони здоров'я, а посаду, яку відповідно займала позивач працюючи на аптечному складі віднесено до посад фармацевтичних працівників.

Таким чином, суд приходить до висновку, що «Старобільський аптечний склад» КП «Луганська обласна фармація» відноситься до закладів охорони здоров'я, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

За вказаних підстав, період роботи позивача на фармацевтичних посадах на «Старобільському аптечному складі» КП «Луганська обласна фармація» необхідно зарахувати в спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, а тому ОСОБА_2 має право на пенсію за вислугу років згідно п. «є» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роботи те, що не передбачено законодавством, при цьому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 22 Конституції гарантує конституційні права і свободи та зазначає неможливість їх скасування.

Тобто, при відмові позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, відповідач застосував дискримінаційні обмеження до ОСОБА_2 в частині її роботи, хоча і на посадах заступника завідувача приймального відділу, заступника завідувача галенового відділу, фармацевта ампельного відділу та завідувача галенового відділу, які дають відповідне право на отримання пенсії за вислугу років, але в установі не зазначеній у Переліку закладів і установ, затвердженому Постановою КМУ від 04.11.1993 р. №909.

Тому дії УПФУ щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за вислугу років є неправомірними.

Пунктом 1 ч.3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 22, 58 Конституції України, ст. 77 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Наказом Міністерства охорони здоров'я №385 від 28.10.2002 р. «Про затвердження переліку закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я», Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років », ст.ст.10,11, 12, 72, 86, 159-163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати в стаж, що дає право на пенсію за вислугу років ОСОБА_2 період роботи на посадах заступника завідувача приймального відділу, заступника завідувача галенового відділу, фармацевта ампельного відділу та завідувача галенового відділу Старобільського аптечного складу КП «Луганська обласна фармація» з 06.07.1988 р. по 17.05.1999 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років з дня подачі нею заяви - з 01 грудня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Форощук