Справа № 212/12691/2012
Суддя: Борисюк І. Е.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/127/21/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Заява мотивована тим, що у відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області на виконанні перебуває виконавчий лист по справі № 2-а-378/11, виданий 27.01.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці про «зобовязати Головне управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічну разову допомогу на оздоровлення за 2010 рік у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 із розрахунку 5 мінімальних розмірів заробітної плати на момент виплати, затверджених ВРУ, із врахуванням вже отриманих коштів». 03.02.2011 року відкрито виконавче провадження № 24274525. 14.11.2011 року ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці замінено сторону виконавчого провадження з Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради на Департамент праці і соціального захисту населення. Згідно відповіді Департаменту № 08-00-019-23257 від 26.06.2012 року на виконання рішення суду здійснено нарахування коштів ОСОБА_1 в сумі 4 300, 00 гривень. Виплата не проведена. Згідно листа Головного управління праці та соціального захисту населення № 06-1389 від 25.04.2012 року державним бюджетом України на 2012 рік видатки на виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян не передбачені. Департамент не має змоги в добровільному порядку виконати виконавчий лист. Повне виконання цього виконавчого листа можливо лише в примусовому порядку, оскільки у боржника вістуні в бюджетних призначеннях витрати, повязані із виконанням судових рішень, додаткових асигнувань на його рахунки не надходило, кошторисом департаменту вказані видатки не передбачені. В той же час, державний виконавець позбавлений можливості самостійно організувати виконання рішення без участі боржника у звязку з формулюванням рішення «про зобовязання» вчинити департаменту певні дії.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду заявника із заявою про заміну способу і порядку подальшого виконання постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.01.2011 року по справі № 2-а-378/11 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради про зобовязання боржника нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову допомогу на оздоровлення за 2010 рік у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 із розрахунку 5 мінімальних розмірів заробітної плати на момент виплати, затверджених ВРУ, із врахуванням вже отриманих коштів на стягнення з боржника і виплати ОСОБА_1 щорічну разову допомогу на оздоровлення за 2010 рік у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 в сумі 4 300, 00 гривень.

08.10.2012 року судом було повідомлено заявника про те, що адміністративна справа № 2-а-378/11 направлена до апеляційної інстанції разом із апеляційною скаргою на судове рішення по справі, що унеможливлює розгляд поданої ним заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

В звязку з отриманням судом 06.04.2015 року інформації на запит, що адміністративна справа № 2-а-378/11 повернута Вінницьким апеляційним адміністративним судом 13.03.2015 року до Вінницького міського суду Вінницької області, судом призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Заявник, представник боржника та представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Від відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність із зазначенням, що при вирішенні питання по справі покладаються на розгляду суду. Заявник та представник боржника причини неявки суду не повідомили.

Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність заявника, боржника та державного виконавця, оскільки їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, враховуючи положення ч. 2 ст. 263 КАС України

По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.01.2011 року по адміністративній справі № 2-а-378/11, зокрема, було зобовязано Головне управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову допомогу на оздоровлення за 2010 рік у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку пяти мінімальних розмірів заробітної плати на момент виплати, затверджених Верховною Радою України, із врахуванням вже отриманих ним коштів.

03.02.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 24274525 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-378/11, виданого 27.01.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці.

14.11.2011 року ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці, яка набрала законної сили 17.02.2015 року згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду, замінено сторону виконавчого провадження з Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради на Департамент праці і соціального захисту населення.

13.04.2012 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 замінено боржника у виконавчому провадженні № 24274525 з Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради на Департамент праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради, про що винесено відповідну постанову.

Згідно ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого

майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Однак, вище зазначена норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Судом звернуто увагу на те, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України та ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

З аналізу законодавства слідує, що зміна способу і порядку виконання рішення - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Закону України «Про виконавче провадження».

Саме завданням державної виконавчої служби, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією та законами України.

Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст. 263 КАС України встановлення способу і порядку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Судом не встановлено виняткових випадків, які б мали місце і були б підставою для встановлення способу і порядок виконання рішення суду в тому порядку, який просить заявник.

Розрахунок суми належної ОСОБА_1 соціальної допомоги за спірний період судом не здійснювався, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобовязання виплатити зазначену допомогу на стягнення конкретної суми цієї допомоги, суд змінить постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суду не надано доказів того, що саме утруднює або робить неможливим вчинення дій державним виконавцем щодо виконання судового рішеня.

В листі від 26.02.2012 року, направленого боржником на адресу державного виконавця, Департамент праці та соціального захисту населення ВМР зазначив, що нарахування коштів ОСОБА_1 було проведено, однак виплачено їх буде при надходження бюджетних асигнувань.

Суд звертає увагу на те, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, що підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (справа «Кечко проти України» від 08.11.2005 року, справа «Жовнер проти України» від 29.06.2004 року).

Також, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 13.07.2006 року у справі «Васильєв проти України» зазначив, що виконання рішення щодо боржника залишається обовязком держави.

З огляду на вищенаведене, держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності (постанова ЖААС від 29.05.2012 року у справі № 0670/11533/11).

Застосування судами при розгляді справ Конвенції прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду як джерела права передбачене ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відтак, відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Окрім того, судом звернуто увагу на те, що 24.11.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачеві виконавчий лист № 2-а-378/11, виданий 27.01.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення способу і порядку виконання судового рішення є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну виконавчу службу», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 14, 263 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 06.01.2011 року по справі № 2-а-378/11 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: