Справа № 810/2834/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2015р. м. Київ К/800/60200/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року у справі №810/2834/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хофер" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Хофер" звернулося в суд з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 15.11.2013р. №100250000/2013/600939/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при митному оформленні товарів, що ввозились на територію України позивач самостійно визначив їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту), при цьому до декларації митної вартості були додані документи, що підтверджують зазначену митну вартість, кількісні та якісні показники товару, що ввозився. Натомість митним органом безпідставно прийняте рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням резервного методу.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року, позовні вимоги задоволені. Визнане протиправним та скасоване рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 15.11.2013р. № 100250000/2013/600939/2.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Київська міжрегіональна митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Хофер" та корейською компанією TaeKwangIndustrialCo., Ltd 29.08.2013 був укладений зовнішньоекономічний договір № 2013/08/29 (із специфікацією до договору № 1 від 29.08.2013), відповідно до умов якого компанія TaeKwangIndustrialCo., Ltd зобов'язувалася здійснювати поставку товарів ТОВ "Хофер".

На підставі зазначеного договору позивачем була імпортована гладка поліамідна нитка Acepora 30De/10F SD (33Dtex/10F SD), Acepora 40De/10F SD (44Dtex/10F SD) торговельної марки TAEKWANG, країна виробництва Корея (KR), код товару , відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів.

З метою митного оформлення товару позивачем до митного органу подана митна декларація (далі - МД) № 100250000/2013/076810 від 14.11.2013. Також до МД №100250000/2013/076810 позивачем були подані: договір № 2013/08/29 від 29.08.2013; специфікація № 1 від 29.08.2013 року до договору № 2013/08/29 від 29.08.2013; інвойс №2013- від 26.09.2013; платіжне доручення в іноземній валюті № 00001 від 06.09.2013; коносамент № SEL3B3623600 від 30.09.2013; міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 3612 від 12.11.2013; договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 28/08/2013 від 28.08.2013; довідка про вартість перевезення товару по маршруту Busan, Korea - Іллічівськ, Україна № 23102013 від 23.10.2013; платіжне доручення № 00002 від 05.11.2013; пакувальний лист до інвойсу № 2013- від 26.09.2013; сертифікат про походження товару від 07.10.2013 року; довідку від 01.10.2013; облікову картку № 125/2013/0001242; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 513/001266 від 12.11.2013; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару від 12.11.2013; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 12.11.2013.

Митним органом, за результатом розгляду зазначених вище документів, повідомлено позивача в електронному вигляді про необхідність надання додаткових документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: якщо здійснювалось страхування - страхові документи, документи, що містять відомості про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші документи для підтвердження заявленої митної вартості за бажанням декларанта.

Позивачем листом були направлені відповідні документи, а саме: каталог корейської компанії TaeKwangIndustrialCo., Ltd; прайс-лист корейської компанії TaeKwangIndustrialCo., Ltd; калькуляція витрат на виробництво товару корейської компанії TaeKwangIndustrialCo., Ltd; експертний висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 5220 від 15.11.2013 року; митна декларація корейської компанії TaeKwangIndustrialCo., Ltd в країні відправлення від 26.09.2013 року.

Митним органом виставлена картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів, якими скоригована митна вартість імпортованого позивачем товару у сторону збільшення та збільшено ціну товару на 12 096, 78 USD з 30 742, 50 USD до 42 839, 28 USD.

Підставою коригування митної вартості товару стало те, що відповідно ст. 55 Митного кодексу надані документи містять неповні відомості та розбіжності, а саме: не надана заявка на перевезення відповідно до пункту 3.2.2 договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 28.08.13 №28/08/2013; відсутні відомості про перевізника на транспортних (перевізних) документах (коносаменті); декларантом не наданий переклад поданих документів(митної декларації країни відправлення) відповідно до статті 254 Митного кодексу України, яка передбачає подання документів українською мовою, офіційною мовою митних союзі членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою митних союзів; у наданому прайс-листі відсутня інформація щодо вартості товарів зазначених у інвойсі та поданій до митного оформлення митній декларації; у електронному інвойсі митної декларації від 14.11.2013 № 100250000/2013/076810 зазначена вартість 30De/10F SD (33Dtex/10F SD), та 40De/10F SD (44Dtex/10F SD) - 3,90 $ за тону (одиниця виміру), а у поданому прайс-листі та інвойсі вартість зазначена 4,20 $ та відповідно 3,90 $ за кг.; прайс-лист від виробника не містить інформації щодо дати початку терміну дії та закінчення терміну дії прайс-листа; висновок ДП "Укрпромзовнішекспертизи" від 15.11.2013 № 5220 ґрунтується виключно на інформації, наданій до митного оформлення та експертом не зазначені конкретні джерела інформації.

Відповідачем зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально, методи 2а, 2-б - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методи 2в, 2г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Митна вартість визначена за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Визначена митна вартість товарів ґрунтується на митній вартості товару, подібного за якісними характеристиками, митне оформлення, якого уже здійснене за МД від 11.09.2013 № 500040001/2013/022622.

За відповідною заявою ТОВ "Хофер" товар був випущений у обіг на умовах фінансової гарантії, відповідно до митної декларації № 100250000/2013/077042 від 18.11.2013. Додатково ТОВ "Хофер" подало відповідачу додаткові документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів, що декларуються, а саме: заявку на перевезення до договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 28/08/2013 від 28.08.2013; договір про надання послуг перевезення по лінії HANJIN № 121001 від 25.10.2012; митну декларацію корейської компанії TaeKwangIndustrialCo., Ltd в країні відправлення від 26.09.2013; переклад на українську мову митної декларації корейської компанії TaeKwangIndustrialCo., Ltd в країні відправлення від 26.09.2013; прайс-лист корейської компанії TaeKwangIndustrialCo., Ltd, в якому вказано термін дії та контактну інформацію TaeKwangIndustrialCo., Ltd; довідку з банку № 00132-17/3бт від 30.01.2014 щодо призначення платежу за платіжним дорученням № 00001 від 06.09.2013 року; проформу інвойс № CNTANE13209 від 03.09.2013; переклад на українську мову проформи інвойсу № CNTANE13209 від 03.09.2013.

Згідно відповіді Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України від 07.02.2014 № 1722/1/26-70-61-04, при здійсненні аналізу документів були виявленні наступні розбіжності: у графі 13 "порт завантаження" митної декларації країни відправлення від 26.09.2013 № 110-10-13-01694399 зазначений порт завантаження - Капус, в той час коли пунктом 1.3 зовнішньоекономічного договору від 29.08.2013 року №2013/08/29 передбачено, що постачальник поставляє товари на умовах FOB Busan, в рахунку-фактурі від 26.09.2013 № 2013- портом завантаження є Busan, а в довідці про транспортні витрати зазначена оплата за морський фрахт по доставці контейнера за маршрутом Бусан Корея - Іллічівськ Україна; у заявці-додатку від 01.10.2013 № 1 до договору на здійснення транспортно-експедиційних послуг від 28.08.2013 № 28/08/2013 комплексна ставка за перевезення складає 3490 доларів США за курсом НБУ на день надіслання рахунку, а надане до органу доходів і зборів платіжне доручення від 05.11.2013 № 00002, за яким здійснювалась оплата тільки за морський фрахт згідно з рахунком-фактурою від 23.10.2013 № на суму 10 059, 18 грн.

Відповідачем зроблений висновок, що надані документи не є підставою для перегляду рішення про коригування митної вартості від 15.11.2013 №100250000/2013/600939/2.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо законності визначення митним органом заявленої митної вартості товару за резервним методом.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 р. № 4495-VI (надалі - МК України).

Згідно ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до гл. 9 цього Кодексу.

Згідно ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

У ч.2 ст.53 МК України передбачено, що одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно ч.ч. 6 - 7 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК. Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст. 58 МК.

Судами першої та апеляційної інстанцій була встановлена відсутність підстав для коригування митної вартості товару у Київської міжрегіональної митниці Міндоходів з огляду на настцупне.

Згідно графи 13 "порт завантаження" митної декларації відправлення від 26.09.2013 року № 110-10-13-01694399 вказаний порт завантаження - KRPUS (переведено на українську як Капус). При цьому, KRPUS - код порту Бусан (латиницею - Busan) відповідно міжнародної системи класифікації географічних об'єктів, розробленої ООН перші дві літери цього коду KR означають країну - Корея або скорочено KR, а останні три букви PUS означають місто Busan (або Pusan - офіційна назва міста корейською мовою).

В заяві-додатку від 01.10.2013 року №1 до договору на здійснення транспортно-експедиційних послуг від 28.08.2013 № 28/08/2013 вказана комплексна ставка за перевезення у розмірі 3490 доларів США за курсом НБУ на день надіслання розрахунку, яка включає в себе перевезення товару з порту Бусан в порт Іллічівськ, і далі по Україні за маршрутом Іллічівськ-Київ-Рівне.

Також судами було вірно встановлено, що з платіжного доручення від 05.11.2013 № 00002, за яким здійснювалась оплата тільки за морський фрахт Busan (Корея) - порт Іллічівськ на суму 10059,18 грн, виданої перевізником довідки про вартість перевезення товару по маршруту Busan, Korea - Іллічівськ, Україна № 23102013 від 23.10.2013 на суму 10059,18 гривень, а також рахунку - фактури від 23.10.2013 № на оплату за морський фрахт Busan (Корея) - порт Іллічівськ на суму 10059,18 грн. вбачається ціна, що була фактично сплачена за перевезення товару з порту Busan в порт Іллічівськ.

З наведеного вбачається, що Декларантом були надані митному органу усі документи, передбачені ст. 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товару, що дають можливість підтвердити числові значення складових митної вартості товару та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар при цьому будь-яких розбіжностей не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до вірних висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року у справі №810/2834/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: