Справа № 819/357/15-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/357/15-a

15 квітня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Баранюка А.З.

при секретарі судового засідання Хоменко Л.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1;

представника позивача - ОСОБА_2;

відповідача - Завацької І.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання недійсним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання недійсними та скасування рішення від 30 грудня 2014 року № 56 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду у розмірі 10 583,10 грн.

До початку судового розгляду справи по суті позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить визнати недійсним та скасувати рішення від 10 березня 2015 року №11 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду у розмірі 10 575,27 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що відповідач безпідставно виніс рішення про нарахування пені за період з 25.04.2011 р. по 24.12.2014 р. у розмірі 10 575,27 грн. № 11 від 10.03.2015р., оскільки дана пеня нарахована на борг який позивачем був сплачений, також зазначив, що відповідач допустив невірне застосування окремих вимог законодавства.

Представник відповідача проти позову заперечила з мотивів наведених у запереченні, просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.04.2011 р. Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі було прийнято рішення № 211 від 11 квітня 2011 р. про застосування фінансових санкцій до позивача на суму 8 180,08грн.

Позивач оскаржив зазначене рішення. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 травня 2011 року рішення від 11 квітня 2011 року №211 про застосування фінансових санкцій на суму 8 180,08 грн. визнано правомірним, а позовні вимоги в частині його скасування безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду №50621/11/9104 від 19 вересня 2012 року апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 травня 2011 року у справі №2а-1192/11/1970 за - залишено без змін.

Оскільки строк сплати згідно із даним рішення настав 25.04.2011 р., управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі була нарахована пеня в сумі 10 583,10 грн. за період з 25.04.2011 року по 25.12.2014 року, яка включена в рішення №56 від 30 грудня 2014 року. Це рішення позивач отримав 17.01.2015 року.

В подальшому Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі прийнято рішення №41 від 27.02.2015 р. про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду №56 від 30.12.2014 року., та прийнято нове №11 від 10.03.2015 року про нарахування пені в розмірі 10 575,27 грн. за період з 25.04.2011 року по 24.12.2014 року, яке позивач отримав 10.03.2015 року.

Пунктом 7 розділу VIII „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Стаття 18 цього Закону (в редакції чинній на момент виникнення боргу) передбачала, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України, вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватись до Державного бюджету. Законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Згідно ст. 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період (місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення боргу) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Пункт 2 ч.9 цієї статті передбачав, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пп.10.1 п.10 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1(далі - Інструкція № 21-1), на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Суми пені підлягають сплаті страхувальником чи банком протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення або можуть бути оскаржені до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу Пенсійного фонду, посадовими особами якого прийнято це рішення. Оскарження рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. У разі оскарження страхувальниками чи банками вимоги про сплату недоїмки або рішення про накладення штрафу, нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу Пенсійного фонду або позову до суду. При прийнятті рішення на користь Пенсійного фонду строки сплати пені поновлюються з моменту їх припинення (пп.10.6 п.10 Інструкції №21-1).

За таких обставин суд вважає, що дії відповідача щодо прийняття рішення від 10 березня 2015 року № 11 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду на суму 10 575,27 грн. є правомірними, а позовні вимоги щодо його скасування є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання недійсним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 10 березня 2015 року № 11 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови підписано 20 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.