Справа № 814/1247/14
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015р. м. Київ К/800/60881/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Очаківському районі Миколаївської області про стягнення коштів,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 червня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року,

встановив:

У грудні 2012 року Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області (далі - УПФ) звернулося в суд з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Очаківському районі Миколаївської області (далі - відділення Фонду, Фонд відповідно) про стягнення з відповідача 12308,25 грн витрат, пов'язаних із виплатою державної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Про деякі питання пенсійного забезпечення» (далі - постанова № 265), та 459,68 грн пенсії по інвалідності ОСОБА_4 за листопад 2012 року (загалом 12767,93 грн).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, УПФ послалося на обов'язок Фонду відшкодовувати понесені ним витрати на виплату і доставку пенсіонерам державної адресної допомоги та пенсії ОСОБА_4

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року, відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на те, що виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої постановою № 265 , має здійснюватися за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія, тобто коштів відділення Фонду, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у відділення Фонду відсутній обов'язок щодо відшкодування витрат, понесених УПФ у зв'язку з виплатою адресної допомоги, оскільки така допомога не входить до визначеного статтею 21 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1105-ХІV) переліку соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом. Разом з цим, суди зазначили, що витрати, понесені позивачем, у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (пенсія ОСОБА_4) підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, але враховуючи, що такі кошти відповідачем вже відшкодовані, позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачено статтею 21 Закону № 1105-ХІV.

Відповідно до цієї статті Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Аналіз положень постанови № 265, якою передбачено надання щомісячної державної адресної допомоги, дає підстави вважати, що така допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 постанови № 265 встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Вирішуючи питання, чи здійснюються ці виплати за рахунок коштів Фонду, необхідно враховувати те, що страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Одним з основних принципів страхування від нещасного випадку є цільове використання коштів, які відповідно до статті 46 Закону № 1105-ХІУ не формуються за рахунок Державного бюджету України, не включаються до його складу та використовуються виключно за їх прямим призначенням.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та враховуючи те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суди дійшли обґрунтованого висновку, що Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

Така правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема у постановах Верховного Суду України від 6 червня 2011 року (№ 21-57а11), від 20 червня 2011 року (№ 21-59а11 та № 21-118а11), від 19 грудня 2011 року (№ 21-397а11).

Крім того, судами встановлено, що УПФ надало відділенню Фонду список осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 18 жовтня 2012 року по 31 січня 2013 року, згідно з яким загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню по ОСОБА_4 складає 517,74 грн.

Відповідно до таблиці розбіжності сума пенсії по інвалідності ОСОБА_4 за період з 18 жовтня 2012 року по 31 січня 2013 року в сумі 517,74 грн була прийнята Фондом до відшкодування, у зв'язку з чим позовні вимоги і в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 червня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.