Справа № 1114/1758/12
Суддя: Запорожець О. М.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
11.11.2013 1114/1758/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у Новоархангельському районі Кіровоградської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та його зобов'язання до призначення і обчислення (нарахування) пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та його зобов'язання до перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, посилаючись на те, що він є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, за станом здоров'я інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювань, викликаних впливом її шкідливих факторів та перебуває на пенсійному обліку в управлінні пенсійного фонду України у Новоархангельському районі Кіровоградської області. В обґрунтуванні позову посилається також на те, що він як інвалід ІІІ групи має право на пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Однак, відповідач, грубо ігноруючи ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"нараховував та виплачував йому державну пенсію, яка є меншою, ніж встановлена законом.

Позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні та обчисленні належної йому державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі, визначеному відповідним законом, зобов'язати відповідача усунути порушення його прав на пенсійні виплати та поновити їх шляхом призначення та нарахування йому державної пенсії та додаткової пенсії по інвалідності, починаючи з 01 листопада 2011 року з урахуванням положень статтей 49, 50, 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з мінімальної пенсії за віком встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та забезпечити їх виплату.

Позовні вимоги підтверджуються: копіями паспорта позивача та пенсійного посвідчення, довідкою про встановлення інвалідності, посвідченням особи, постраждалої від Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою суду від 01.11.2013 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження в межах строку звернення до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України адміністративні справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат можуть розглядатися в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач 07.11.2013 року надав суду письмове заперечення на позов, в якому не погодився з обставинами, викладеними в позові, та позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що відповідач проводить нарахування та виплату пенсій позивачу як чорнобильцю відповідно до діючого законодавства, а саме: постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745, положення якої рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року визнані конституційними. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, письмове заперечення відповідача, проаналізувавши положення чинного законодавства, вважаю, що наявних в справі доказів достатньо для розгляду справи в порядку скороченого провадження і позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, за станом здоров'я інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювань, викликаних впливом її шкідливих факторів та перебуває на пенсійному обліку в управлінні пенсійного фонду України у Новоархангельському районі Кіровоградської області, має право на пільги, встановлені законодавством України для постраждалих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, що підтверджується копіями документів, які знаходяться в матеріалах справи: паспортом, пенсійним посвідченням, посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідченням інваліда.

Згідно ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Ст. 54 зазначеного Закону, станом на 09 липня 2007 року визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Статтями 21, 22 Конституції України передбачено, що права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Статтею 64 Конституції України визначено вичерпний перелік таких випадків. Встановлення окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист, а тому відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, і мають додержуватись органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Оцінивши обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення. Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є недостатньо обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді справи було встановлено, що відповідач нараховував та виплачував йому державну пенсію, яка є меншою, ніж встановлена законом.

Виплата пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу носить постійний характер, тобто відповідна виплата повинна здійснюватися до зміни законодавства, що регулює призначення (перерахунок) цього виду пенсійних виплат або зміни обставин, які передбачені законодавством. Однак, Законом України від 14.06.2011 № 3491-VІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік"прикінцеві положення останнього Закону доповнені пунктом 4, за яким установлено, що у 2011 році норми і положення статтей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Ці норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19 червня 2011 року, оскільки опубліковані в газеті "Голос України"за 18 червня 2011 року №110 (5110).

Рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України п. 4 розділу 7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" зазначені норми визнані конституційними.

Крім того, рішенням Конституційного суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року визначено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних проблем у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV із змінами та доповненнями мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно Закону України від 14.06.2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік та постанови Кабінету Міністрів від 06.07.2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" внесені зміни щодо виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У зв'язку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акту застосування положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснюється до 23 липня 2011 року у порядку та розмірах встановлених наведеним законом, а з 23 липня 2011 року у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

За таких обставин не вбачається підстав для задоволення позовних вимог позивача, починаючи з 01 листопада 2011 року - нараховувати та сплачувати позивачу пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 11,19, 22, 46, 95, 152 Конституції України, ч. 2 ст. 11, ст. 94, 98, ч.ч. 2, 3 ст. 99, ст. 122, ст. 158 - 163, 183-2 Кодексу Адміністративного Судочинства України, Закону України від 14.06.2011 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", рішень Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 та № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новоархангельський районний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: