Справа № 2а/2206/1066/12
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/2206/1066/12

Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

31 березня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2012 року позивач звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області про визнання дій і бездіяльності відповідача з приводу виплати позивачу пенсії по втраті годувальника в розмірі меншому, ніж передбачено законодавством України; зобов'язання відповідача обчислити, перерахувати і виплатити недоплачену позивачу пенсію по втраті годувальника згідно з вимогами ст. 46 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст. ст. 36, 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", ст. 12 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" за період з 01.09.2011 року по 01.02.2012 року в розмірі не менше мінімальної пенсії за віком та зобов'язати відповідача виплачувати в такому розмірі пенсію до припинення права на неї.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2012 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2012 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 04.04.1999 року ОСОБА_2 призначено пенсію по втраті годувальника згідно зі ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

До досягнення ОСОБА_2 18 років пенсію по втраті годувальника на нього отримувала мати - ОСОБА_3.

Пенсія по втраті годувальника згідно зі ст. 44 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виплачувалась в розмірі 30 відсотків заробітку годувальника, обчисленого відповідно до ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не менше соціальної пенсії, встановленої для відповідної категорії непрацездатних.

З 01.01.2004 року пенсію по втраті годувальника виплачувалася згідно зі ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

01.09.2011 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до відповідача про переведення пенсії на його ім'я.

В подальшому виплата пенсії здійснювалася позивачу у розмірі 50 % призначеної пенсії по втраті годувальника, оскільки з довідки Національної академії державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького від 14.09.2011 року №304 встановлено, що особи зараховані на навчання до вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби включаються до списку особового складу та ставляться на всі види забезпечення у навчальному закладі з дня їх призначення на посади курсантів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія по втраті годувальника виплачується позивачу на підставі норм чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім'ї вважаються діти померлого годувальника, які не досягали 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної, середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, до закінчення ними, та діти-сироти до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дітям, які перебувають на повному державному утриманні виплачується 50 відсотків призначеної пенсії в разі втрати годувальника. Частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії може перераховуватись на банківський рахунок установи, де дитина перебуває на повному державному утриманні , і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дитини у цьому закладі.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивач є курсантом 2 курсу факультету оперативно-розшукової діяльності та права, навчається в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, знаходиться на повному державному забезпеченні, що підтверджується копією контракту від 06.08.2010 р.(а.с.48) та довідкою навчального закладу від 29.12.2011р. № 10/5491 (а.с.45).

Відповідно п.2 Порядку перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 269 від 04.03.2004 р., адміністрація установи надсилає, після взяття особи на повне державне утримання, органам Пенсійного фонду України за місцем перебування особи у них на обліку та за місцем знаходження установи відповідне повідомлення: 1) письмову заяву особи про перерахування установі різниці між сумою призначеної пенсії та сумою пенсії, яка виплачується такій особі і непрацездатним членам сім'ї відповідно до ст. 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - органові Пенсійного фонду України; 2) довідку про вартість утримання особи в установі.

Даний Порядок перерахування ПФУ або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), в яких особи перебувають на повному державному утриманні, поширюється і на осіб, які перебувають на повному державному забезпеченні.

Дія цього Порядку не поширюється на осіб, які перебувають в установах на платній основі.

На підставі документів, що надійшли, органом Пенсійного фонду видається розпорядження з визначенням суми, яку необхідно перерахувати установі.

Позивач не заперечує тієї обставини, що з такою заявою до органу Пенсійного фонду України він не звертався.

Докази на підтвердження направлення необхідних документів на адресу відповідача в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Таким чином, оцінюючи доводи сторін, з урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2012 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.