Справа № 815/355/15
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/355/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Васіної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гонконг-Інгланд Кепітал» до Державної податкової інспекції в Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.07.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.07.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки є помилковими, необґрунтованими, такими, що не відповідають обставинам справи і прийняті з порушенням норм чинного законодавства, оскільки інформація про надання документів стосовно кількісного складу працівників не запитувалася, а копії цих документів неодноразово надавались під час попередніх перевірок за травень, червень 2013 року. Крім того, ревізор-інспектор податкового органу при встановленні порушень обмежився лише наявною в нього інформацією стосовно перевірок інших платників податків, без дослідження цієї господарської операції. Запити про проведення вибіркової інвентаризації наявності товарно-матеріальних цінностей (будівельних матеріалів) та про проведення обстеження обсягів виконаних робіт, зазначених в актах виконаних робіт (КБ-2, КБ-3) за лютий 2014 року ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» не отримувало. Підприємство правомірно у лютому 2014 році віднесло до складу податкового кредиту суми ПДВ - 577740 грн. Невірно зазначений код ЄДРПОУ в актах виконаних робіт (КБ-2, КБ-3) за лютий 2014 року є автоматичною помилкою виконавцем робіт, яка згідно заяви №047-1/14 від 10.04.2014 року була погоджена з ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал». При проведенні перевірки ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» надало всі необхідні документи, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Керуючись надуманими фактами, та не враховуючи обставин справи, податковий орган діяв з перевищенням та не у спосіб передбаченими Конституцією та законами України, а отже рішення прийняте за результатами таких дій підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі з підстав викладених в письмових запереченнях (а.с.98-100).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом по справі встановлені наступні факти та обставини.

ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» 19.03.2013 року зареєстроване виконавчим комітетом Одеської міської ради в якості юридичної особи, та на день проведення перевірки перебувало на податковому обліку в ДПІ у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (а.с.11-12).

Судом встановлено, що фахівцями ДПІ у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на підставі пп. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал», щодо підтвердження взаємовідносин із ПП «СРК БУДМАРИН» за період січень, лютий 2014 року, за результатами якої складено та підписано акт перевірки від 03.07.2014 року № 3751/15-53-22-3/38643334.

Зі змісту зазначеного акту перевірки вбачається, що ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал», в порушення п. 20.1.9, 20.1.13, п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, завищено від'ємне значення в лютому 2014 року на суму ПДВ - 577740 грн. (том 1 а.с. 64-68).

До такого висновку перевіряючи дійшли, використовуючи надані в ході проведення перевірки ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» документи, інформацію комп'ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем ДПС (Інформація про фактичне ввезення та вивезення товару за межі митної території України, АС «Перелік платників податку, які не мають права на автоматизоване бюджетне відшкодування ПДВ», АС «Податковий блок», Система контролю за рухом (споживання) товарів за даними УКТ ЗЕД).

На підставі зазначеного акту перевірки, ДПІ у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2014 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 577740 грн. (а.с. 73).

З матеріалів справи вбачається, що позивач направляв на адресу ДПІ у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області заперечення на акт перевірки, а також, скарги на податкове повідомлення-рішення, які за результатами їх розгляду були залишені без задоволення (а.с. 69-82).

Одночасно, судом досліджені копії первинної бухгалтерської документації, а саме: Генеральний контракт на реконструкцію від 22.09.2013 року (а.с. 25-35), акт приймання-передачі технічного замовлення на розробку Проектної документації з реконструкції будівлі від 22.05.2013 року (а.с.36), довідка про вартість виконаних робіт (а.с.37), Акт приймання-передачі обмежень, умов розміщення і ТУ від 22.05.2013 року (а.с.38), Акт приймання виконаних робіт №1 за лютий 2014 року (а.с. 39-57), довідка про вартість виконаних робіт та витрати за лютий 2014 року (а.с.58), виписки по рахунку (а.с.61-62), заява-погодження від 10.04.2014 року (а.с.63), копія візуалізації, по поверхні плани, розрізи щодо реконструкції нежитлових приміщень адміністративної будівлі під готель (а.с. 114-124), штатні розписи з 01.01.2014 року по 01.08.2014 року (а.с. 192-194), накази про призначення на посаду директора, призначення на посаду комерційного директора, призначення на посаду бухгалтера, звільнення з посади бухгалтера (а.с. 195-199), табелі обліку робочого часу з січня по липень 2014 року (а.с.200-206), ліцензії ДАБІ України, видані ПП «СРК Будмарин» від 22.05.2013 року (а.с.207-212), акт приймання-передачі будівельного майданчика від 22.05.2013 року до Генерального контракту на реконструкцію від 22.05.2013 року, декларація про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.214-218).

Проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 14.1.27 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України передбачено, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України, передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.11 ст. 201 ПКУ передбачено, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку). У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми. Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року № 996-XIV на даних бухгалтерської звітності базуються фінансова, податкова та інші види звітності.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення).

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 п. 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Підпунктами 2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п. 2 Положення встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов'язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачею особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

З наданих суду документів вбачається, що між ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» (Замовник) та ПП «СРК Будмарин» (Генпідрядник) укладений генеральний контракт на реконструкцію б/н від 22.05.2013 року на об'єкт за адресою: м. Одеса, пл. Катерининська, 4/1 (готель, ресторан та СПА-салон) (а.с.25-36).

За умовами цього контракту Генпідрядник зобов'язується здійснити реконструкцію будівлі (будівельні роботи під ключ), в результаті чого повинен бути збудований об'єкт, а Замовник зобов'язується прийняти об'єкт та сплатити Генпідряднику ціну контракту (п. 2.1).

Згідно п. 3.8 Договору оплата ціни контракту здійснюється Замовником у порядку та строки згідно графіку платежем (додаток 2 до контракту) (а.с.37).

Генпідрядник зобов'язаний приступити до виконанню робіт по контракту не пізніше червня 2013 року(п. 4.1 контракту).

Приймання робіт (частини робіт) Замовником здійснюється на підставі акту приймання виконаних робіт ( форма КБ-2, КБ-3) підписаного та наданого Генпідрядником або на підставі інших - документів, в порядку, передбаченому узгодженням сторін (п.8.1 контракту).

Факт передачі Генпідрядником та прийняття Замовником об'єкта підтверджується належним чином оформленим актом, який складається сторонами після виконання Генпідрядником усіх робіт, але не раніше введення об'єкта в експлуатацію (п.8.8 контракту)(а.с. 25-36).

На підтвердження виконання вимог вищезазначеного генерального контракту на реконструкцію б/н від 22.05.2013 року, позивачем надано суду акт приймання-передачі технічного замовлення на розробку Проектної документації з реконструкції будівлі від 22.05.2013 року (а.с.36), довідку про вартість виконаних робіт (а.с.37), акт приймання-передачі обмежень, умов розміщення і ТУ від 22.05.2013 року (а.с.38), акт приймання виконаних робіт №1 за лютий 2014 року (а.с. 39-57), довідку про вартість виконаних робіт та витрати за лютий 2014 року (а.с.58), виписки по рахунку (а.с.61-62), копія візуалізації, по поверхні плани, розрізи щодо реконструкції нежитлових приміщень адміністративної будівлі під готель (а.с. 114-124), ліцензії ДАБІ України, видані ПП «СРК Будмарин» від 12.10.2011, 05.07.2013, 25.10.2013 року (а.с.207-212), акт приймання-передачі будівельного майданчика від 22.05.2013 року до Генерального контракту на реконструкцію від 22.05.2013 року, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.214-218).

Крім того, у підтвердження кількісного складу працівників ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» суду надано належним чином засвідчені копії штатного розпису на 2014 рік від 31.12.2013 року, від 01.05.2014 року від 01.08.2014 року, наказу №1 від 21.03.2013 року «Про призначення директора», наказ № 2-КМ від 25.03.2013 року «Про призначення комерційного директора», наказ №1-ОС від 02.01.2014 року «про прийняття на посаду головного бухгалтера», наказ №2-ОС від 02.01.2014 року «про прийняття на посаду бухгалтера», наказ №18/07 від 18.07.2014 року «про звільнення з посади головного бухгалтера», копії табелів обліку робочого часу з січня по липень 2014 року (а.с.192-206).

Зазначені документи відповідають вимогам Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704.

Доказів у спростування зазначених обставин відповідачем до суду не надано.

Посилання відповідача в акті перевірки в обґрунтування висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства на встановлення ризиковості проведених ПП «СРК Будмарин» операцій з ПП «Гранд Стройгефест» та ТОВ «Інтерія ЛТД», суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки ці обставини стосуються не позивача, а його контрагента. Жодною нормою діючого законодавства не передбачено обов`язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у його постановах від 09.09.2008 у справі N 21-500во08, від 01.06.2010 у справі N 21-573во10, постанові від 31.01.2011 у справі 21-47а10, а також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява N 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішення від 22.01.2009 зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Також безпідставними є посилання відповідача в акті перевірки щодо пропонування директору ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» проведення вибіркової інвентаризації наявності товарно-матеріальних цінностей (будівельних матеріалів) та проведення обстеження обсягів виконаних робіт зазначених в актах виконаних робіт (КБ-2, КБ-3), а також не здійснення директором цих заходів, що призвело до порушення вимог п. 20.1.9, 20.1.13, п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, оскільки жодних письмових доказів у підтвердження вище зазначених обставин податковим органом суду не надано.

Судом не приймається до уваги встановлені фахівцями податкового органу в акті перевірки дефекти змісту та походження актів виконаних робіт (КБ-2, КБ-3) за лютий 2014 року (невірно зазначений код ЄДРПОУ), оскільки зі змісту заяви-погодження №047-1/14 від 10.04.2014 року вбачається, що це лише описка, допущена ПП «СРК Будмарин» при складанні цих актів, яка в подальшому була погоджена з ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» (а.с.63).

На підставі вищезазначеного суд дійшов до висновку, що викладені фахівцями ДПІ у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області обставини щодо порушення ТОВ «Гонконг-Інгланд Кепітал» вимог п. 20.1.9, 20.1.13, п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ є безпідставними та спростовуються зібраними по справі доказами.

Відповідно до вимог податкового законодавства України необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Податковий орган, не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено податкове законодавство, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про порушення позивачем законодавства України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 23.07.2014 року прийняте ДПІ у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття.

Згідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 23.07.2014 року.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 20 квітня 2015 року.

Суддя О.А. Левчук

.