Справа № 802/197/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/197/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богонос М.Б.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

15 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Александрової К.В.,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Бабія Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішенння,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2015 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4) звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача - Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ № від 18.12.2014, яким збільшено грошове зобов'язання із податку на додану вартість на суму 53424,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що ФОП ОСОБА_4 у період лютий - березень 2014 року відносив до складу податкового кредиту суми сплаченого ПДВ, у зв'язку з придбанням у контрагента (ПП "Подільська промислова компанія") товарів та отриманням послуг, що підтверджені податковими накладними, оформленими належним чином та іншими документами бухгалтерського обліку.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 04 березня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 18.12.2014 року.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі Вінницька ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області ставить питання про скасування постанови в зв'язку з тим, що судом не враховано ряд фактів які зазначались податковим органом, що призвело до винесення незаконного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули до суду апеляційної інстанції, а саме представника відповідача - на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача - на підтримання рішення суду першої інстанції, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які знайшли своє підтвердження апеляційним розглядом справи.

Головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб Вінницької ОДПІ, проведена позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_4 з питань взаємовідносин з ПП "Подільською промисловою компанією" за період лютий, березень 2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт №165/1701 від 08.12.2014 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 з питань взаємовідносин з ПП "Подільською промисловою компанією" за період лютий-березень 2014 року (а.с.18-29).

Відповідно до реєстраційних даних, видами господарської діяльності позивача визначено в т.ч.: прокладання каналізацій, відведення й очищення стічних вод, інша діяльність із прибирання будинків і промислових об'єктів, загальне прибирання будинків, надання в оренду вантажних автомобілів, інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Згідно висновків Акта позивачем порушено: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 та ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок чого йому донараховано ПДВ в сумі 35616 грн., а саме: за лютий 2014 року - 20682 грн., за березень 2014 року - 14934 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки висновки Акту перевірки №165/1701 від 08.12.2014 року, на підставі якого винесене податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2014 року знайшли своє спростування дослідженими у справі доказами.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

В апеляційній скарзі Вінницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області вказується, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки оскаржуване повідомлення-рішення є правомірним, так як позивачем порушено п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 та ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит суми ПДВ з придбання ТМЦ від ПП "Подільська промислова компанія", що призвело до завищення податкового кредиту на суму 35616 грн.: лютий 2014 року на суму ПДВ 20682 грн., березень 2014 року на суму 14934 грн. Крім того, зустрічну звірку ПП Подільська промислова компанія" не можливо провести у зв'язку з тим, що підприємство та його посадові особи відсутні за податковою адресою.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податків за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до складу податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як встановлено судом з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_4 та ПП "Подільською промисловою компанією" укладено договір про надання послуг № 29-01 від 29.01.2014 року, відповідно до умов якого виконавець (ПП "Подільською промисловою компанією") зобов'язується за завданням замовника (ФОП ОСОБА_4) протягом визначеного в Договорі строку надавати за плату послуги.

У перевіряємий період між ФОП ОСОБА_4 та ПП "Подільською промисловою компанією" укладено договір купівлі-продажу № 24-02 від 24.02.2014 року, відповідно до умов якого продавець (ПП "Подільська промислова компанія") зобов'язується продати та передати у власність покупця - товар, а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах цього Договору. Одиниця виміру, кількість, асортимент, ціна товару вказується у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Реальність виконання вказаних господарських операцій підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином оформленими первинними документами, а саме: видатковою накладною № РН-0000053 від 24.02.2014 року (а.с.30) та податковими накладними № 40 від 24.02.2014 року, № 41 від 25.02.2014 року, № 42 від 27.02.2014 року, № 33 від 27.03.2014 року, № 34 від 31.03.2014 року (а.с.38-42).

З видаткових та податкових накладних випливає, що означеним контрагентом позивача на виконання умов укладених з ним договорів протягом лютого-березня 2014 року було продано ФОП ОСОБА_4 ряд товарів, зокрема, гідроциліндр підйому кузова а/в ГАЗ 53, гума а/в ЗИЛ 130, барабан тормозний задній а/в ЗИЛ 130 та надані послуги щодо виготовлення сміттєвих баків, вивезення будівельного сміття вантажним а/в КАМАЗ, вивезення гілля а/в ЗИЛ 130, послуги екскаватора (автопогружчика) та послуги автовишки.

Факт надання послуг від ПП "Подільською промисловою компанією" до ФОП ОСОБА_4 на підставі договору № 29-01 від 29.01.2014 року підтверджені актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ- 0000012 від 25.02.2014 року, № ОУ-0000013 від 27.02.2014 року, № ОУ-0000023 від 27.03.2014 року, № ОУ-0000024 від 31.03.2014 року (а.с.34-37).

Оплата за придбаний товар у ПП "Подільською промисловою компанією" та отримані послуги позивачем проведена на підставі квитанцій про перерахування коштів (а.с.43).

В силу п.201.10 ст.201 ПК України, Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Нормами частини 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлені вимоги до первинних документів. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п.2.1.,2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

На обґрунтування позовних вимог позивач надав суду для долучення до матеріалів справи копії первинних документів по взаємовідносинам зі своїм контрагентом - ПП "Подільською промисловою компанією", а саме, договір купівлі-продажу, договори про виконання роботи, податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт тощо.

Проаналізувавши надані позивачем суду первинні документи, колегія суддів вважає, що вони оформлені належних чином відповідно до ст. 201 ПК України та Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та підтверджують реальність здійснення вищевказаних господарських операцій.

Що стосується доводів відповідача стосовно відсутності контрагента позивача - ПП "Подільська промислова компанія" за податковою адресою, які відповідач наводить в підтвердження безтоварності господарських операцій, то суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.

Власне, рішенням Господарського суду Вінницької області від 26.05.2014 року порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Подільська промислова компанія" та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок податкового органу щодо відсутності ПП "Подільська промислова компанія" та його посадових осіб за податковою адресою не можуть свідчити про безтоварність господарських операцій із позивачем, оскільки така відсутність могла бути пов'язана із передачею функцій по управлінню Підприємством до його ліквідатора - ОСОБА_5

Обґрунтовано судом першої інстанції зауважено те, що ПП "Подільська промислова компанія" свої податкові обов'язки як щодо декларування так і щодо сплати податкових зобов'язань із ПДВ, які виникли внаслідок господарських операцій із позивачем виконав належним чином, що не заперечувалось стороною відповідача.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2014 прийнято протиправно, а тому підлягає скасуванню, так як висновки податкового органу про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 та ст. 201 Податкового кодексу України з питань взаємовідносин з ПП "Подільською промисловою компанією" за період лютий-березень 2014 року спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентом, та як наслідок, правомірність формуванню позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при проведенні перевірки та при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги частини 1 статті 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого податкового повідомлення-рішення, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року по справі №802/197/15-а відповідає вимогам статті 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 20 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.