Справа № 0870/9114/12
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2015р. м. Київ К/800/31701/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в Запорізькій області до казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2012 року Державна фінансова інспекція в Запорізькій області пред'явила позов до казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (далі - КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» про зобов'язання відповідача згідно пункту 3 обов'язкових вимог усунути порушення, виявлені в ході ревізії, а саме: провести претензійно-позовну роботу з одержувачами благодійної допомоги щодо повернення коштів у сумі 322902,48 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному наданні благодійної допомоги на суму 322902,48 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України та статтею 1166 Цивільного кодексу України;

зобов'язання відповідача згідно пункту 4 обов'язкових вимог усунути порушення, виявлені в ході ревізії, а саме: відобразити дебіторську заборгованість за юридичною особою щодо якої здійснено безпідставні витрати в сумі 97511,25 грн. Провести претензійно-позовну роботу з контрагентом щодо відшкодування зайво витрачених коштів на відрядження трьох працівників до м. Баку (Азербайджанська Республіка) на суму 97511,25 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті витрат сторонніх юридичних осіб на суму 97511,25 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України та статтею 1166 Цивільного кодексу України;

зобов'язання відповідача згідно пункту 5 обов'язкових вимог усунути порушення, виявлені в ході ревізії, а саме: відшкодувати шкоду у сумі 79283,64 грн. у порядку, встановленому статтею 1166 Цивільного кодексу України;

зобов'язання відповідача згідно пункту 6 обов'язкових вимог усунути порушення, виявлені в ході ревізії, а саме: відобразити дебіторську заборгованість за фізичною особою щодо якої здійснено безпідставні витрати в сумі 56000,00 грн. Провести претензійно-позовну роботу з фізичною особою щодо відшкодування безпідставно витрачених коштів на суму 56000,00 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті витрат сторонніх фізичних осіб на суму 56000,00 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому статтями 130-136 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року, позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням судів скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Державна фінансова інспекція в Запорізькій області, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що ревізійною групою Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області за період з 01 квітня 2009 року по 01 жовтня 2011 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра».

За результатами зазначеної ревізії позивачем складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача від 11 листопада 2011 року та винесено обов'язкові вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень від 28 листопада 2011 року.

Для вжиття заходів та виконання цих обов'язкових вимог позивачем КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» встановлено строк до 20 грудня 2011 року з обов'язком інформування письмово Контрольно-ревізійне управління в Запорізькій області з доданням належним чином завірених копій документів, що підтверджують виконання зазначених вимог.

Листом від 20 грудня 2011 року КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» повідомило позивача про вжиті заходи та виконання частково вимог щодо усунення порушень, виявлених ревізією.

Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підстави, які давали Державній фінансовій інспекції в Запорізькій області право на пред'явлення передбачених законом вимог, виникли з часу повідомлення КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» про вжиті заходи та часткове виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень, а саме - 20 грудня 2011 року, однак позивач звернувся до суду із адміністративним позовом лише 20 вересня 2012 року, тобто після спливу строку звернення до суду, передбаченого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції із висновком суду першої інстанції погодився та залишив ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року без змін.

Із такою правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується із огляду на наступне.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є публічно-правовий спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач пред'явив позов 20 вересня 2012 року та оскаржує дії відповідача щодо невиконання у повному обсязі пунктів обов'язкових вимог позивача від 28 листопада 2011 року про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра».

Оскільки позивач пред'явив позов поза межами строку звернення до суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, поважних підстав для поновлення строку звернення до суду із позовом не навів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду та підстави для його поновлення відсутні.

Посилання скаржника на те, що строк звернення до суду не пропущено є необґрунтованим, оскільки між сторонами у справі з питань виконання обов'язкових вимог Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, винесених 28 листопада 2011 року на підставі акта ревізії № 005/0006 від 11 листопада 2011 року, виникли публічно-правові відносини, а тому застосуванню підлягає стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Запорізькій області відхилити, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244-2 КАС України.

Судді: