Справа № 2а-12750/11/1370
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2011-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2011 р. № 2а-12750/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.

при секретарі судового засідання Голуб О.Є.

за участю представників сторін:

від позивача -Ничка Ю.В.

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом

Приватне акціонерне товариство "Телерадіокомпанія Люкс"
до Державна податкова інспекція у Галицькому районі м. Львова
про про скасування податкового повідомлення-рішення ,

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Телерадіокомпанія Люкс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення від 29.04.2011 року № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення -рішення № від 29.04.2011 року, відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 210 581, 32 грн. (168 465, 06 грн. -за основним платежем та 42116, 26 грн. -штрафні санкції). Позивач не погоджується з висновками акта перевірки та оскаржуваним рішенням, не узгоджує суму податкового зобов'язання, яка визначена у податковому повідомленні -рішенні та вважає його таким що винесене на основі невірних висновків, які суперечать законодавству. На підтвердження реальності операцій подав первинні документи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача двічі в судове засідання не з'явився, причин не явки не повідомив, заперечень на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розписками, заперечень на позов не подав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин не явки не повідомив, в матеріалах справи знаходяться заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку з тим, що господарські операції між ТзОВ «Євро -Імідж»та контрагентами -постачальниками та покупцями не підтверджуються виходячи з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо -складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської операції.

Оскільки відповідач без поважних причин двічі не забезпечив явки повноважного представника в судове засідання та був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, розгляд справи не відкладався і справа була вирішена на підставі наявних у ній доказів в порядку ч.4 ст.128 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 04 січня 2011 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова (далі - відповідач) проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування і своєчасності сплати податку на додану вартість за грудень 2010 року, за наслідками перевірки складено акт від 11.04.2011 року № 1150/23-209/20765851 (далі -акт перевірки).

На підставі акта перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення -рішення від 29.04.2011 року № , яким визначено позивачу податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 210 581, 32 грн., в тому числі за основним платежем 168465, 06 грн. та за штрафними санкціями 42116, 26 грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням -рішенням, позивач оскаржив їх в порядку адміністративного оскарження до податкового органу.

За наслідками адміністративного оскарження позивачем вказаного податкового повідомлення -рішення, ДПА у Львівській області прийнято рішення про залишення скарги позивача без задоволення та залишено без змін податкове повідомлення -рішення від 29.04.2011 року № . За наслідками адміністративного оскарження позивачем вказаного податкового повідомлення -рішення, ДПА України прийнято рішення від 19.09.2011 року № 577/6/10-2115 про залишення без змін податкове повідомлення -рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 29.04.2011 року № , а скаргу позивача без задоволення.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом встановлено:

· порушення ведення податкового обліку;

· неможливість реального здійснення фінансово -господарських операцій ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс»() з ТзОВ «Євро- Імідж»() передбаченому приписам діючого законодавства України за грудень 2010 року;

· порушення ч. 1 ст. 203, 215, п. 1 ст. 216, ст. 228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс»() з ТзОВ «Євро- Імідж»();

· порушення вимог пп.7.2.3 п.7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5, п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР, (із змінами та доповненнями) ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс»() завищено податковий кредит від ТзОВ «Євро -Імідж»за грудень 2010 року на суму 168465, 06 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за грудень 2010 року на суму 168465, 06 грн.

Такі висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що за період грудень 2010 р. ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс»задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 439005 грн. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за грудень 2010 року встановлено його завищення на суму 168465, 06 грн. за рахунок відображення податкового кредиту сформованого від придбання послуг по нікчемних операціях у грудні 2010 року від ТзОВ «Євро -Імідж»() в сумі 1010790, 37 грн., в т.ч. ПДВ -168465, 06 грн. На підставі представлених до перевірки документів та результатів проведеного аналізу даних автоматизованої інформаційної системи ДПА у Львівській області (АІС ОР) встановлено, що ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс»відобразило у складі податкового кредиту за грудень 2010 р. послуги отримані від ТзОВ «Євро -Імідж»() в сумі ПДВ 168465, 06 грн., згідно податкових накладних, які фактично не відбувались, а отже є нікчемними, у зв'язку із тим, що первинні документи отримані від вищевказаного підприємства та видачі покупцям є недостовірними. Перевіркою встановлено, що вартість наданих послуг по вказаних в актах здачі -прийняття робіт (надання послуг) складає разом 1010790, 36 грн. в тому числі податок на додану вартість -168465, 06 грн. Документи, які були надані до перевірки, не містять інформації про економічний ефект для підприємства від їх використання. Понесені витрати не оформлені відповідними документами, які б підтверджували фактичне виконання послуг. Нікчемність правочину по господарських операціях ТзОВ «Євро -Імідж»(код за ) прописана в акті документальної перевірки ДПІ у Вишгородському районі Київської області від 22.03.2011 року № 626/15-2/32537601.

На підтвердження здійснення господарської операції з ТзОВ ««Євро -Імідж»»позивач надав суду наступні документи: договір № 129/072010/01 від 01.07.2010 року про рекламне обслуговування, акти здачі -прийняття робіт (надання послуг) за надання послуг по розміщенню реклами на регіональному телебаченні, медіа -план згідно Договору № 129/072010/01 від 01.07.2010 року, ефірна довідка за період з 6 по 17 січня 2011 року телеканалу «Стимул», медіа -план згідно Договору № 129/072010/01 від 01.07.2010 року, ефірна довідка за січень 2011 року телеканалу ТРК «Альта», ефірна довідка ТРК «Бест»за січень 2011 року, ефірна довідка про розміщення реклами за січень 2011 року КП ОВІДІОПОЛЬСЬКА СТУДІЯ телерадіомовлення «ОВІС -ТРМ», медіа -план згідно Договору № 129/072010/01 від 01.07.2010 року, ефірна довідка ТРК «Альта»за січень 2011 року, ефірна довідка ТРК «Бест»за січень 2011 року, ефірна довідка про розміщення реклами за січень 2011 року КП ОВІДІОПОЛЬСЬКА СТУДІЯ телерадіомовлення «ОВІС -ТРМ», медіа -план згідно договору № 129/072010/01 від 01.07.2010 року ТРК «Степ», ТРК «Овіс», ефірна довідка ТРК «Степ»про розміщення реклами за січень 2011 року «Радіо -Люкс», ефірна довідка про розміщення реклами за січень 2011 року КП ОВІДІОПОЛЬСЬКА СТУДІЯ телерадіомовлення «ОВІС -ТРМ», медіа -план згідно договору № 129/072010/01 від 01.07.2010 року ТРК «Здоров'я», ТРК «Рудана», ефірна довідка про розміщення в ефірі ТРК «Рудана», ефірна довідка про розміщення в ефірі ТРК «Здоров'я», медіа -план згідно договору № 129/072010/01 від 01.07.2010 року ТРК «Стимул», ефірна довідка ТРК «Стимул», медіа -план згідно договору № 129/072010/01 від 01.07.2010 року, копіями скріншоту сайту розміщення замовленої реклами, ефірна довідка ТРК «Стимул»за період з 18 по 31 січня 2011 року, ефірна довідка ТРК «Стимул»за період з 6 по 17 січня 2011 року, ефірна довідка про розміщення в ефірі ТРК «Рудана»рекламних роликів наданих ТОВ РА «Центр», лист - підтвердження ТРК «Здоров'я», ефірна довідка ТРК «Здоров'я», лист -підтвердження ТРК «Степ», ефірна довідка ТРК «Степ», лист -підтвердження ТРК «Альта», ефірна довідка ТРК «Альта»за січень 2011 року, лист -підтвердження ТРК «Бест», ефірна довідка з розміщення рекламних матеріалів за січень 2011 року ТРК «Бест», лист -підтвердження ТРК «Альта», ефірна довідка ТРК «Альта»за січень 2011, лист -підтвердження ТРК «Бест», ефірна довідка ТРК «Степ»за січень 2011 року, лист -підтвердження ТРК «Овис», ефірна довідка про розміщення реклами КП ОВІДІОПОЛЬСЬКА СТУДІЯ телерадіомовлення «ОВІС - ТРМ», лист -підтвердження ТРК «Овис», ефірна довідка про розміщення реклами КП ОВІДІОПОЛЬСЬКА СТУДІЯ телерадіомовлення «ОВІС -ТРМ», ефірна довідка про розміщення реклами КП ОВІДІОПОЛЬСЬКА СТУДІЯ телерадіомовлення «ОВІС -ТРМ», лист -підтвердження від 25.11.2011 року № 13297, податкову накладну № 195 від 24.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 84 200, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 16840, 00 грн.; податкову накладну № 196 від 24.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 80 600, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 16120, 00 грн.; податкову накладну № 197 від 24.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 79990, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 15998, 00 грн.; податкову накладну № 198 від 27.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 82100, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 98520, 00 грн.; податкову накладну № 199 від 27.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 82300, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 16460, 00 грн.; податкову накладну № 200 від 27.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 88735, 31 грн., у тому числі ПДВ на суму 17747, 06 грн.; податкову накладну № 201 від 31.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 48216, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 9643, 20 грн.; податкову накладну № 202 від 31.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 48216, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 9643, 20 грн.; податкову накладну № 203 від 31.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 48216, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 9643, 20 грн.; податкову накладну № 204 від 31.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 48216, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 9643, 20 грн.; податкову накладну № 205 від 31.12.2010 року виписані ТзОВ «Євро -Імідж»для ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» на загальну суму 151536, 00 грн., у тому числі ПДВ на суму 30307, 20 грн.

01.07.2010 року між ТзОВ «Євро - Імідж»(агентство) та ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс»(рекламодавець) укладено договір № 129/072010/01 про рекламне обслуговування. Відповідно до п.2.1 вказаного договору, рекламодавець замовляє агентству, а агентство бере на себе зобов'язання по наданню рекламних послуг, а саме: розмішувати рекламу у друкованих засобах масової інформації (ЗМІ), розміщувати рекламу на телебаченні (ТБ), розміщувати рекламу на радіо носіях (радіостанціях), розміщувати зовнішню рекламу (білборди, лайтбокси, сітілайт та інші), виготовляти та друкувати поліграфічну продукцію, виготовляти сувенірну продукцію, виготовляти оригінал -макети реклами, надавати допомогу у складенні рекламних текстів, статей та надавати інші рекламні послуги, які не заборонені законодавством України. Агентство надає послуги рекламодавцю, а рекламодавець сплачує за ці послуги агентству передбачену рахунком грошову суму.

За результатами операцій по вказаному договору позивач отримав від контрагента податкові накладні (а.с.94-104).

Сплата коштів за послуги по вказаній угоді (в тому числі ПДВ) підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень (а.с.184-194).

Згідно довідки з ЄДРПОУ серії АЖ № 365076 ТзОВ «Євро -Імідж»(копія є в матеріалах справи) є зареєстрованим суб'єктом підприємницької діяльності з 29.07.2003 року та до основних видів його діяльності відноситься консультування з питань інформатизації, видання газет, нотаріальна та інша юридична діяльність, посередницькі послуги під час купівлі, продажу, здавання в оренду та оцінювання нерухомості невиробничого призначення, адвокатська діяльність, рекламна діяльність.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно п.1.7. ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»із змінами і доповненнями (далі -Закон 168), податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.7.4.1. ст. 7 Закону 168, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій (пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону №168/97-ВР):

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

За приписами пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону № 168/97-ВР право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. п.2.4 п.2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 05.06.1995 року за № 168/704: "Первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа".

Таким чином, всі представлені документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та підтверджують фактичне виконання послуг між позивачем та ТзОВ «Євро - Імідж».

Системний аналіз вищезазначених норм та документів, наявних в матеріалах справи (договору № 129/072010/01 від 01.07.2010 року про рекламне обслуговування, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних, ефірні довідки, медіа -плани) дає підстави зробити висновок, що документи, відповідають критеріям первинного документу, є достовірними та складені за результатами фактичного виконання послуг.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази, подані позивачем переконують у підставності позовних вимог. Мету та реальність здійснення позивачем господарських операцій на які платник податку (позивач) покликається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого ПДВ до податкового кредиту, відповідачем беззаперечними доказами спростовані не були.

При цьому, суд враховує пояснення позивача з посиланням на подані ним листи від Департаменту Медіа досліджень Іноземного підприємства «ГФК Юкрейн» від 25.11.2011 року №13297(а.с.170) та ТзОВ «Тейлор Нельсон Софрез Україна»(а.с.171-174), які є єдиними постачальниками вказаних досліджень та експертами в галузі медіа досліджень, про що вказано у листах від 21.12.2011 року №1221-01 (а.с.177), від 21.12.2011 року №167 (а.с.178), з яких вбачається, що надані контрагентом позивача ТзОВ «Євро - Імідж». Послуги з розміщення реклами позитивно відобразились на споживанні послуг, які надає позивач при здійсненні його господарської діяльності.

Відповідно до статей 49,70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було.

По суті даного спору Закону України «Про податок на додану вартість»не пов'язує право платника податку на податковий кредит з проведенням будь -яких зустрічних перевірок. Чинне законодавство не встановлює обов'язок покупця сплачувати ПДВ повторно ще й до бюджету у разі, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з врахуванням суми податку, отриманого від покупця в складі ціни товару. ПДВ, яке включене в ціні товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету.

Чинне податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту чи бюджетного відшкодування поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб. Вимога п.1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»щодо надмірної сплати податку на додану вартість як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платникові, стосується саме цього платника і сплати саме ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" платника податку визначено як особу, яка згідно із цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особу, яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно з пунктом 10.2 статті 10 того самого Закону платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також; за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.

При цьому, слід зазначити, що правом видачі податкової накладної користується виключно платник податку на додану вартість, зареєстрований як такий на підставі ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість». Контрагент позивача ТзОВ «Євро - Імідж» включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. Відповідачем не надано доказів анулювання свідоцтва платника ПДВ контрагента та про дані обставини не вказується в акті перевірки.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні засновується на принципах, у відповідності з якими ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно ч.1 ст.138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми Закону України «Про податок на додану вартість», всі вимоги відносно порядку формування податкового кредиту позивачем виконані.

Щодо посилань органу державної податкової служби на нікчемність правочинів, то слід зазначити наступне.

Обставини, на які посилається орган державної податкової служби викладені в акті перевірки контрагента ТзОВ «Євро -Імідж», складеного ДПІ в Вишгородському районі Київської області 22.03.2011 року № 626/15-2/32537601 та обґрунтовуються відсутністю в контрагента достатніх трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей для здійснення будь -якого виду діяльності.

Дані обставини не можуть вказувати на відсутність реальної можливості надання послуг по вказаному договору в сукупності з іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Дані обставини не можуть вказувати на безтоварність господарських операцій в сукупності з іншими доказами, які наявні в матеріалах справи, оскільки надані контрагентом послуги не потребували наявності складських приміщень, транспортних засобів та кваліфікованих спеціалістів. Відповідачем у акті перевірки вказано, що у контрагента позивача відповідно до довідки по формі 1ДФ кількість працюючих склала 5 осіб, однак не доведено того, що такої кількості працівників недостатньо для надання послуг по вказаному договору. Крім того, згідно договору між позивачем та його контрагентом ТзОВ «Євро -Імідж», позивачу надавались рекламні послуги, відтак відповідач не обґрунтував та не довів належними та допустимими доказами, що надання рекламних послуг потребує складських приміщень, що саме (який товар чи послуги) повинно складуватись контрагентом на складі при наданні таких послуг.

Висновки органу державної податкової служби про нікчемність господарських операцій між позивачем та контрагентом ТзОВ «Євро - Імідж», які ґрунтуються на обставинах викладених в акті перевірки контрагента, без дослідження первинних бухгалтерських документів позивача не можуть бути обґрунтованими. При перевірці податковим органом не досліджувалось питання наявності у контрагента складських приміщень, виробничих потужностей, жодних запитів до Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, не досліджувалось питання про наявність укладених договорів оренди контрагентом офісних приміщень.

Не можна залишити поза увагою і той факт, що перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України, згідно якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу -землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

У разі кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України повинна враховуватися вина, яка полягає в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, ухвалений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна або незаконного заволодіння ним тощо.

В ході судового розгляду справи податковим органом не було надано належних доказів, які б підтвердили вину позивача, яка полягає в намірі порушити публічний порядок. Відтак, правочин, укладений позивачем не є нікчемним, тобто його нікчемність законом не встановлена.

Таким чином, порушення контрагентом позивача податкової дисципліни не може слугувати підставою для позбавлення платника податку -ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс»права на отримання податкової вигоди у вигляді зменшення податкових зобов'язань та права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо ним виконані усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та він має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

З огляду на принцип персональної відповідальності платника позивач не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обов'язку щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом, а тому у разі невиконання контрагентом позивача своїх зобов'язання щодо декларування та сплати необхідних сум податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Відповідачем не наведено достатньо переконливих доводів про наявність обставин, які б свідчили про недобросовісність позивача як платника податків.

Судом враховується, що в матеріалах справи наявні копія договору про рекламне обслуговування, акти здачі -прийняття робіт (надання послуг) за надання послуг по розміщенню реклами на регіональному телебаченні, медіа -плани згідно договору, ефірні довідки, листи -підтвердження, податкові накладні та копії платіжних доручень, що підтверджують факт оплати, оприбуткування рекламних послуг та отримання послуг по розміщенню реклами на регіональному телебаченні позивачем від контрагента ТзОВ «Євро -Імідж».

Вказана позиція по суті узгоджується із висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 22.06.2011 року у справі №К-10512/08, ухвалі від 06.07.2011 року у справі №К-25786/08, ухвалі від 12.07.2011 року у справі №К-40582/09, постанові від 24.05.2011 року у справі №К/9991/1114/11.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, орган державної податкової служби прийшов до помилкового висновку про неможливість реального здійснення фінансово -господарських операцій ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс»з ТзОВ «Євро- Імідж»за грудень 2010 року, порушення позивачем ч. 1 ст. 203, 215, п. 1 ст. 216, ст. 228 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків що обумовлені ними та про завищення позивачем суми податкового кредиту, оскільки судом встановлено відсутність порушень позивачем вимог пп. 7.2.3 п. 7.2, пп.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Враховуючи наведене, перевіривши обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС України, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у вигляді судового збору (29 грн.), відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 71, 86, 94 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення - рішення, винесене ДПІ в Галицькому районі м. Львова від 29.04.2011 року № .

3. Стягнути з Державного Бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс» (адреса: 79015, м. Львів, пл. Галицька, 15) 29 (двадцять дев'ять) гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України:

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна

З оригіналом згідно

Суддя Карп'як Оксана Орестівна