Справа № 643/9522/14-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2015р. м. Київ К/800/57341/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Кобилянського М.Г.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року,

встановив:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова (далі - УПФ) про зобов'язання відповідача зарахувати до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров'я, періоду роботи в ТОВ «Доктор Алекс ЛТД» та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров'я з 2 січня 2014 року.

Позов обґрунтувала тим, що звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров'я згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак відповідач відмовив в призначенні пенсії через недостатність необхідного стажу.

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 4 серпня 2014 року позов задоволено: визнано протиправними дії УПФ щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров'я та відмови у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров'я, трудового стажу у ТОВ «Доктор Алекс ЛТД»; визнано за ОСОБА_6 як за працівником охорони здоров'я право на отримання пенсії за вислугу років; зобов'язано УПФ зарахувати до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров'я стаж роботи ТОВ «Доктор Алекс ЛТД»; зобов'язано УПФ призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров'я з 2 січня 2014 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції, а в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на те, що має право на призначення пенсії за вислугу років як працівник охорони здоров'я, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач просить залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, зазначивши про його законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 січня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до УПФ із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров'я згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішеннями УПФ від 2 та 16 квітня 2014 року, викладеними у формі протоколу, відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров'я у зв'язку з недостатністю необхідного спеціального стажу. Зокрема, ТОВ «Доктор Алекс ЛТД», де працювала позивач, відсутнє в Переліку закладів охорони здоров'я, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28 жовтня 2002 року № 385. Крім того, в даного підприємства відступній акредитаційний сертифікат, а тому зарахувати період роботи ОСОБА_4 з 3 травня 2006 року по 11 листопада 2013 року до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, неможливо.

ОСОБА_4 працювала в ТОВ «Доктор Алекс ЛТД» медсестрою з 11 січня 2006 року по 3 травня 2006 року за сумісництвом (4 місяці 23 дні) та з 3 травня 2006 року по 11 листопада 2013 року за основним місцем роботи (7 років 6 місяців 9 днів).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач в період з 11 січня 2006 року по 11 листопада 2013 року працювала медсестрою в ТОВ «Доктор Алекс ЛТД», а тому цей стаж є спеціальним і дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що ТОВ «Доктор Алекс ЛТД» не проходило державну акредитацію, тому воно не має офіційного статусу закладу охорони здоров'я, а робота в цьому закладі не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до абзацу 2 пункту 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

За приписами пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, в тому числі працівники охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад). Разом з тим відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Статтею 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2801-ХІІ) передбачено, що безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, підприємство офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Ураховуючи наведене, до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота в закладах охорони здоров'я, які офіційно набули такого статусу на підставі державної акредитації.

Як установив суд апеляційної інстанції, ТОВ «Доктор Алекс ЛТД», в якому працювала ОСОБА_6 з 11 січня 2006 року по 11 листопада 2013 року, не проходила державну акредитацію, тому, враховуючи положення наведених вище норм законодавства, вона не має офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я. Таким чином, робота в цьому закладі не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Отже, суд апеляційної інстанції у справі, що розглядається, правильно застосував норми матеріального права.

Така правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2013 року (№ 21-241а13),

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Кобилянський М.Г.
Ліпський Д.В.