Справа № 817/4072/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4072/14

06 квітня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Герман Г.Ю.,

відповідача: представник Кузьмич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ТОВ "Імпекс Транс"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпекс Транс" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.08.2014 року №, від 17.11.2014 року №, №.

Судом допущено процесуальне правонаступництво у справі шляхом заміни відповідача Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області, його правонаступником - Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Пояснив суду, що товариство здійснювало господарські операції по придбанню послуг з перевезення вантажів у контрагента ТОВ "Сателіт-Дніпро" та нафтопродуктів у контрагента ТОВ "Меледа", за результатами яких сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за квітень 2014 року, липень-серпень 2014 року, від'ємне значення різниці якого із сумою податкового зобов'язання заявлено до бюджетного відшкодування за травень та серпень 2014 року. За наслідками документальних позапланових перевірок взаємовідносин з даними контрагентами, що проводилась відповідачем, останній прийшов до висновку про їх безтоварний характер та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість і як наслідок бюджетного відшкодування з цього податку. Позивач з такими висновками контролюючого органу не погоджується. Зокрема, представник позивача зазначив, що спірні господарські операції з придбання послуг і нафтопродуктів мали реальний характер, їх здійснення підтверджується усіма необхідними первинними документами та документами бухгалтерського обліку. Вказав, що порушень податкового законодавства, описаних в акті перевірки, платник податків не вчиняв, а також вважає, що мав підстави для відображення результатів цих господарських операцій в податковій звітності. Представник позивача наголошує, що під час перевірки контролюючому органу надавались усі необхідні документи на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій.

Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила.

Пояснила суду, що під час перевірки товариства встановлено порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, яке полягало у завищенні суми податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2014 року, липень-серпень 2014 року та бюджетного відшкодування за травень, серпень 2014 року. Причиною вказаних порушень контролюючий орган вважає відсутність об'єктів оподаткування при придбанні послуг і нафтопродуктів по взаємовідносинах платника податків з контрагентами ТОВ "Сателіт-Дніпро" та ТОВ "Меледа". Представник відповідача зазначила, що для перевірки не було надано усіх необхідних первинних документів і документів бухгалтерського обліку, які б підтверджували реальність цих господарських операцій. Вказала також, що з наданих для перевірки документів неможливо було прослідкувати транспортування і оприбуткування нафтопродуктів та дотримання платником податків вимог спеціальних нормативних актів, якими регулюється порядок обліку нафтопродуктів. Представник відповідача наголошує, що зустрічними звірками названих товариств встановлено неможливість останніх здійснювати господарські операції з продажу послуг, внаслідок відсутності адміністративно-господарських потужностей.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено наступні обставини.

05.08.2014 року - 11.08.2014 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекс Транс" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого до відшкодування на рахунок платника податку у банку по декларації з ПДВ за травень - червень 2014 року, за наслідками якої складено акт від 13.08.2014 року №604/17-16-15-01/38116878 (т. 1 а.с. 19-24).

На підставі акту перевірки органом доходів і зборів прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № про зменшення платнику податків суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованого у податковій декларації за травень 2014 року від 18.06.2014 року №, у розмірі 1283,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 320,75 грн. (т. 1 а.с. 25-26, 98-102).

В основу вказаного податкового повідомлення-рішення покладено висновки про порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, яке полягало у завищенні податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2014 року на суму 1283,00 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2014 року на 1283,00 грн.

23.10.2014 року - 27.10.2014 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпекс Транс" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, задекларованого до відшкодування на рахунок платника податку у банку по декларації з ПДВ за серпень 2014 року, за наслідками якої складено акт від 03.11.2014 року №800/17-16-15-01/38116878 (т. 1 а.с. 5-14).

На підставі акту перевірки органом доходів і зборів прийнято:

-податкове повідомлення-рішення від 17.11.2014 року № про зменшення платнику податків суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованого у податковій декларації за серпень 2014 року від 18.09.2014 року №, у розмірі 97061,00 грн. і нарахування штрафних санкцій у сумі 48530,50 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 17.11.2014 року № про збільшення платнику податків суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, задекларованого у податковій декларації за серпень 2014 року від 18.09.2014 року №, у розмірі 59690,00 грн. і нарахування штрафних санкцій у сумі 29845,00 грн. (т. 1 а.с. 15-18).

В основу вказаних податкових повідомлень-рішень покладено висновки про порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, яке полягало у завищенні податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 150000,00 грн., за серпень 2014 року на суму 8216,17 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року на 97061,00 грн., заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року на 61155,00грн.

Надаючи правову оцінку оспорюваним рішенням, суд виходить з такого.

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, факт здійснення господарських операцій фіксується первинними документами, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальну зміну майнового стану суб'єкта господарювання, яка фіксується шляхом складення контрагентами первинних документів.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану, як ознака фактичного здійснення господарської операції, кореспондує з положеннями розділу V Податкового кодексу України, яким встановлено порядок визначення грошового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Зокрема, підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В силу вимог пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Як закріплено у пункті 200.3 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У відповідності до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) встановлено, що у разі якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг, залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Імпекс Транс" (надалі - Експедитор) та ТОВ "Сателіт-Дніпро" (надалі - Експедитор 2) укладено договір №041497 від 29.04.2014 року, предметом якого є надання послуг з перевезення Експедитором 2 на замовлення Експедитора вантажів автомобільним транспортом (т. 1 а.с. 61-62).

29.04.2014 року ПТК "Агромат" подано для ТОВ "Імпекс Транс" заявку №699 на перевезення вантажу - керамічної плитки вагою 86 т за маршрутом м. Новоград-Волинський - м. Дніпропетровськ, яку скеровано для виконання ТОВ "Сателіт-Дніпро" (т. 1 а.с. 59-60).

Виконання умов даного договору підтверджується товарно-транспортною накладною від 29.04.2015 року №3179, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2014 року №0430 на суму 7700,00 грн., в тому числі ПДВ у сумі 1283,33 грн. та податковою накладною від 30.04.2014 року №722 на суму 7700,00 грн., в тому числі ПДВ у сумі 1283,33 грн. (т. 1 а.с. 70-73).

Розрахунки за надані послуги проведено між сторонами у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 04.06.2014 року №726 на суму 7700,00 грн., та виписками з банківського рахунку, а також визнається відповідачем в акті перевірки від 13.08.2014 року №604/17-16-15-01/38116878 (т. 1 а.с. 21, 74-75).

Надані позивачем документи є первинними в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV і Податкового кодексу України, відповідають усім необхідним вимогам законодавства та слугують належним підтвердженням фактичного здійснення господарських операцій.

Суд не бере до уваги твердження контролюючого органу щодо безтоварності цих операцій внаслідок наявності в останнього сумнівів щодо правосуб'єктності контрагента.

Зокрема, суд не бере до уваги посилання контролюючого органу на акт від 28.05.2014 року №606/04-62-22-3/344884135 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сателіт-Дніпро" щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами їх реальності і повноти відображення в обліку за березень, квітень 2014 року", складений ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.

В основу вказаного акту покладено твердження про відсутність у ТОВ "Сателіт-Дніпро" трудових ресурсів, виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту і торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основних видів діяльності, а також встановлення контролюючим органом відсутності посадових осіб підприємства за податковою адресою (т. 1 а.с. 21).

Проте, судом досліджено, що станом на час здійснення господарських операцій із ТОВ "Імпекс Транс", ТОВ "Сателіт-Дніпро" було зареєстроване в якості юридичної особи, відомості про яку внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебувало на обліку як платник податків та було зареєстрованим платником податку на додану вартість (т. 1 а.с. 63-66).

З урахуванням положень частини 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року №755-IV, у разі якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 09.09.2008 року по справі №21-500во08, від 01.06.2010 року по справі №21-573во10, від 31.01.2011 року №21-47а10, які в силу вимог частини 1 статті 244-2 КАС України є обов'язковими для суду, у разі якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2014 року по справі №804/7939/14, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області при проведенні зустрічної звірки ТОВ "Сателіт-Дніпро", в результаті якої було складено акт від 28.05.2014 року №606/04-62-22-3/344884135 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Сателіт-Дніпро" щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами їх реальності і повноти відображення в обліку за березень, квітень 2014 року" (т. 1 а.с. 90-97).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, відомості щодо оскарження вказаної постанови суду в апеляційному та/або касаційному порядку відсутні.

З огляду на наведене, висновки Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про завищення ТОВ "Імпекс Транс" податкового кредиту з податку на додану вартість за квітень 2014 року на 1283,00 грн., яке призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2014 року на 1283,00 грн. є передчасними і спростовуються дослідженими судом доказами.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 27.08.2014 року № є протиправними та підлягає скасуванню судом.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Меледа" (надалі - Постачальник) та ТОВ "Імпекс Транс" (надалі - Покупець) укладено договір №6 від 28.07.2014 року, предметом якого є поставка товарів - нафтопродуктів та нафтохімії, що здійснюється на умовах погоджених у додаткових угодах до договору (т. 1 а.с. 29-31).

28.07.2014 року між ТОВ "Меледа" та ТОВ "Імпекс Транс" укладено додаткову угоду до договору №6 від 28.07.2014 року, в якій сторони погодили, що Постачальник передає у власність Покупця партію товару - паливо для реактивних двигунів марки РТ, вищий сорт, у кількості 56 мт, за ціною 14166,667 грн./мт, загальною вартістю 952000,02 грн., в тому числі ПДВ у сумі 159666,67 грн., на умовах EXW, склад паливно-мастильних матеріалів ТОВ "Мастер-Авіа", 03036, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 96-Б (т. 1 а.с. 32).

На виконання умов даного договору ТОВ "Меледа" виписано для ТОВ "Імпекс Транс" видаткову накладну від 01.08.2014 року №РН-0000363 на суму 949297,02 грн., в тому числі ПДВ у сумі 158216,67 грн. та податкові накладні від 30.07.2014 року №48 на суму 447000,00 грн., в тому числі ПДВ у сумі 74500,00 грн., від 30.07.2014 року №50 на суму 453000,00 грн., в тому числі ПДВ у сумі 75500,00 грн., від 01.08.2014 року №7 на суму 49297,02 грн., в тому числі ПДВ у сумі 8216,17 грн. (т. 1 а.с. 33-36).

Розрахунки за поставлений товар проведено між сторонами у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 30.07.2014 року №834 на суму 447000,00 грн., від 31.07.2014 року №838 на суму 453000,00 грн., від 01.08.2014 року №846 на суму 49297,00 грн. та виписками з банківського рахунку, а також визнається відповідачем в акті перевірки від 03.11.2014 року №800/17-16-15-01/38116878 (т. 1 а.с. 9, 37-44).

З огляду на умови додаткової угоди до договору №6 від 28.07.2014 року, транспортування товарів від Постачальника до Покупця здійснювалося до складів ТОВ "Мастер-Авіа", що знаходяться за адресою 03036, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 96-Б, на яких також здійснювалося їх зберігання, що підтверджується:

-договором від 15.07.2014 року №МА 231/14, укладеним між ТОВ "Меледа" (Замовник) і ТОВ "Мастер-Авіа" (Виконавець) на послуги приймання, зберігання та видачі авіапалива;

-накладною від 16.07.2014 року №33910852 на перевезення залізничним транспортом партії паливно-мастильних матеріалів у кількості 110,926 мт, які належать на праві власності ТОВ "Меледа", відправником ТОВ "Елемент Ойл" для отримувача ТОВ "Мастер-Авіа";

-договором від 01.08.2014 року №МА 238/14, укладеним між ТОВ "Імпекс Транс" (Замовник) і ТОВ "Мастер-Авіа" (Виконавець) на послуги приймання, зберігання та видачі авіапалива;

-актом приймання-передачі палива на відповідальне зберігання від 01.08.2014 року №б/н, підписаним між ТОВ "Імпекс Транс" і ТОВ "Мастер-Авіа", на партію палива для реактивних двигунів марки РТ, вищий сорт, у кількості 56 мт, за ціною 14166,667 грн./мт, загальною вартістю 952000,02 грн., в тому числі ПДВ у сумі 159666,67 грн.;

-договором від 18.07.2011 року №240-2011, укладеним між КП Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (Орендодавець) і ТОВ "Мастер-Авіа" (Орендар) на оренду комплексів будівель, споруд і обладнання, що перебуває у комунальній вланості територіальної громади міста Києва, що знаходяться за адресою 03036, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 96-Б (т. 1 а.с. 50-58, 175-196).

Подальше використання придбаних товарів здійснювалося шляхом їх постачання наступним покупцям безпосередньо зі складів ТОВ "Мастер-Авіа", що знаходяться за адресою 03036, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 96-Б, що підтверджується:

-договором від 01.08.2014 року №МА 239/14, укладеним між ТОВ "Імпекс Транс" (Замовник) і ТОВ "Мастер-Авіа" (Виконавець) на надання послуг заправки повітряних суден;

-актами здачі прийняття-робіт (надання послуг) за даним договором від 31.08.2014 року №8529, від 31.10.2014 року №10219, від 30.11.2014 року №11244, від 31.12.2014 року №12252, підписаними між ТОВ "Імпекс Транс" і ТОВ "Мастер-Авіа";

-договором поставки від 01.10.2014 року №01/10/14, укладеним між ТОВ "Імпекс Транс" (Продавець) і ТОВ "АйСіЕсХелдінг" (Покупець);

-договором поставки від 01.10.2014 року №1009-14, укладеним між ТОВ "Імпекс Транс" (Продавець) і ТОВ "Мотор Січ" (Покупець);

-заявками на поставку авіапалива (заправки повітряних суден);

-ордерами ТОВ "Мастер-Авіа" на видачу палива;

-видатковими та податковими накладними, виписаними ТОВ "Імпекс Транс";

-рахунками на оплату вартості палива та виписками з банківського рахунку (т. 1 а.с. 45-49, 197-250, т. 2 а.с. 1-75, 80-202, 218-245, т. 3 а.с. 1-64).

Надані позивачем документи є первинними в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV і Податкового кодексу України, відповідають усім необхідним вимогам законодавства та слугують належним підтвердженням фактичного здійснення господарських операцій.

Суд не бере до уваги твердження контролюючого органу щодо безтоварності цих операцій внаслідок допущення, на думку останнього, окремих недоліків при їх оформленні.

Зокрема, суд відхиляє доводи відповідача стосовно відсутності у платника податків первинних документів, які б підтверджували транспортування та зберігання товарів.

За змістом правил Інкотермс 2000, поставка товарів на умовах EXW (франко-склад, франко-завод) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці та не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб.

Оскільки придбані ТОВ "Імпекс Транс" у ТОВ "Меледа" товари зберігались на складах ТОВ "Мастер-Авіа", з якими як Постачальник, так і Покупець, уклали відповідні договори на зберігання та видачу паливно-мастильних матеріалів, а також враховуючи, що усіма необхідними, належним чином складеними та достатніми первинними документами підтверджується фактичний рух цих товарів зі складів до подальших покупців, твердження відповідача про ненадання позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних та документів складського обліку є безпідставними та випливають з невірного трактування спірних правовідносин, без урахування всіх обставин здійснення господарських операцій.

Посилання відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, що затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 року №П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, що затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року №П-7, також є необґрунтованими.

В силу вимог пунктів 1 даних Інструкцій, вони застосовуються у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними або Особливими умовами постачання чи іншими обов'язковими правилами не встановлений інший порядок приймання товарів народного споживання за кількістю і якістю.

Отже, в разі визначення сторонами у договорі на поставку товарів порядку їх прийняття, застосування останніх у межах визначених договором не є обов'язковим.

Договором №6 від 28.07.2014 року, що укладений між ТОВ "Меледа" і ТОВ "Імпекс Транс" і додатками до нього не передбачено прийняття сторонами продукції по кількості та по якості із застосуванням положень Інструкцій №П-6, №П-7.

В акті перевірки від 03.11.2014 року №800/17-16-15-01/38116878 контролюючий орган зазначає про ненадання платником податків для перевірки акту приймання нафтопродуктів за формою №5-НП і журналу обліку нафтопродуктів, як це встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, що затверджена спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року №281/171/578/155, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 року за №805/15496 (надалі - Інструкція).

Водночас, суд зазначає, що у відповідності до вимог Інструкції, результати комісійного приймання нафти або нафтопродуктів оформлюються актом приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою №5-НП, який складається одразу після приймання вантажу та затверджується керівництвом підприємства не пізніше наступного дня після його складання (підпункт 5.2.6 пункту 5.2). На всіх підприємствах ведеться облік нафти і нафтопродуктів із записом у журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП (на НПЗ у спеціальних регістрах складського обліку) для кожного резервуара з відображенням усіх технологічних операцій, що здійснюються кожною зміною (пункт 6.1).

Проте, з накладної від 16.07.2014 року №33910852 на перевезення залізничним транспортом вбачається, що партія паливно-мастильних матеріалів у кількості 110,926 мт транспортувалася безпосередньо від ТОВ "Меледа" до складів ТОВ "Мастер-Авіа", після чого була придбана ТОВ "Імпекс Транс" та без зміни місця зберігання постачалася подальшим контрагентам позивача.

Таким чином, обов'язок складення документів на підтвердження факту прийняття нафтопродуктів, в тому числі, акту за формою №5-НП і журналу за формою №7-НП покладається на відповідального зберігача - ТОВ "Мастер-Авіа", а не на ТОВ "Імпекс Транс", оскільки останнє не здійснювало їх приймання та не вело складський облік.

З огляду на наведене, висновки Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про завищення ТОВ "Імпекс Транс" податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2014 року на 150000,00 грн. та за серпень 2014 року на 8216,17 грн., яке призвело до завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2014 року на 97061,00 грн. та заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2014 року на 61155,00 грн. є передчасними і спростовуються дослідженими судом доказами.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення від 17.11.2014 року №, № є протиправними та підлягають скасуванню судом.

В силу вимог статті 94 КАС України, судовий збір підлягає присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 27 серпня 2014 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 17 листопада 2014 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 17 листопада 2014 року №.

Присудити на користь позивача ТОВ "Імпекс Транс" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 473, 46 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.