Справа № 804/1839/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2015 рокусправа № 804/1839/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі №804/1839/14
за позовом до відповідача про Публічного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод» Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Марганецький рудоремонтний завод» (далі по тексту - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- наказ начальника Нікопольської ОДПІ від 21.01.2014 року № 75 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод»;

- акт відмови від надання документів Нікопольської ОДПІ від 31.01.2014 року №28/2201;

- акт перевірки Нікопольської ОДПІ від 07.02.2014 року № 424/2201;

- податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2014 року;

- податкове повідомлення-рішення № від 24.02.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі №804/1839/14 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № 75 від 21.01.2014 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод». Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2014 р., прийняте Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 24.02.2014 р., прийняте Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач - Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі №804/1839/14 в частині задоволених позовних вимог та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Виходячи з викладеного, слід дійти висновку, що предметом позову є податкові повідомлення-рішення, а визнання протиправними інших актів суб'єкта владних повноважень слід розглядати як підставу позовних вимог.

25 березня 2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про затвердження примирення сторін у зв'язку з досягненням податкового компромісу та закриття провадження у даній адміністративній справі.

Позивач та відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін по справі.

У судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, клопотання відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу» від 25 грудня 2014 року № 63-VIII, який набрав чинності 17 січня 2015 року, передбачене право застосування сторонами процедури податкового компромісу, яке, зокрема, поширюється на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового оскарження.

Відповідно до п. 1 підрозділу 92 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується (п. 2 цього ж підрозділу).

Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим (п. 7 підрозділу 92 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 8 цього ж підрозділу, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

Згідно ч.1 ст.113 КАС України сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі досягнуто податковий компроміс, внаслідок застосування процедури застосування податкового компромісу позивачем сплачено до бюджету 24161,45 грн.

Відповідно пункту 11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 91 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо сторони досягли примирення.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після ухвалення постанови суду першої інстанції, підстав для скасування якої не вбачається, керуючись вимогами ч. 2 ст. 203 КАС України, колегія суддів вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю, а судове рішення - визнанню нечинним.

Керуючись ст.ст.113, 194, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254, п.11-2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, суд,

ухвалиВ:

Клопотання Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року у справі №804/1839/14 - визнати нечинною.

Провадження в адміністративній справі №804/1839/14 - закрити, у зв'язку з досягненням податкового компромісу та примиренням сторін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко