Справа № 2а-188/11
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2015 р. м. Київ К/800/52829/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за

касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2011 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року

у справі № 2а-188/11/1505

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) звернулась до суду з позовом до Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30 грудня 2009 року № 2827-5 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів Салганської сільської ради».

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 лютого 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, змінити рішення суду першої інстанції, задовольнивши адміністративний позов. Вимоги касаційної скарги мотивовані тим, що оскаржуване рішення відповідача є регуляторним актом, прийняття якого не відповідає вимогам Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що 28 грудня 2007 року між позивачем та Салганською сільською радою укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення строком 15 років площею 1,00 га для будівництва та експлуатації міні-заводу по виготовленню будівельних матеріалів з торговим комплексом і готелем, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Салганської сільської ради від 30 грудня 2009 року № 2827-У «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів Салганської сільської ради», зокрема, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель с. Салгани, с. Абрикосове, с. Привітне Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель населених пунктів Салганської сільської ради з 01 січня 2010 року та з цієї ж дати припинено дію грошової оцінки земель, розроблену у 2004 році ДП «ЦДЗК» і затверджену рішенням сесії Салганської сільської ради від 02 липня 2007 року № 761-У, а також вирішено до 01 лютого 2010 року внести необхідні зміни до договорів оренди землі в розділ «Орендна плата» за земельні ділянки, які раніше були передані в оренду суб'єктам підприємницької діяльності.

Крім того, судами встановлено, що вказана нормативна грошова оцінка земель проведена на підставі норм Законів України «Про оцінку земель», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 р. N 18/15/21/11.

Нормативна грошова оцінка проведено на виконання договору № 2691 від 19 серпня 2009 року, укладеного між Одеською філією Українського Державного інституту проектування садів виноградників «Укрдіпросад» та ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Документація, затверджена спірним рішенням сільської ради, пройшла державну експертизу, зокрема, отриманий відповідний позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації № 656 від 08 грудня 2009 року.

Оскільки, з затвердженням технічної документації з нормативної грошової оцінки введена в дію нова нормативна грошова оцінка земель населених пунктів сільради, то відповідно, змінився і розмір земельного податку, від якого залежить розмір орендної плати за користування земельними ділянками в межах населених пунктів Салганської сільської ради.

У зв'язку зі збільшенням орендної плати за користування земельною ділянкою, що належить позивачу, остання вважає, що оскаржуване рішення порушує її права, тому звернулась до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято органом місцевого самоврядування на підставі, в межах повноважень та спосіб, передбачений законом.

Проте суд касаційної інстанції вважає такі висновки судів передчасними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також відповідає критеріям ч. 3 ст. 2 КАС України.

За змістом ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Ст. 21 вказаного закону передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу підлягають державній експертизі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що спірне рішення відповідача та процедура затвердження нормативної грошової оцінки земельних ділянок відповідає вимогам законів, що регулюють спірні правовідносини, а саме рішення не є регуляторним актом відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився з висновками останнього, проте не дав оцінку доводам позивача, про те, що спірне рішення Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області є регуляторним актом, а тому приймаючи таке рішення, сільська рада повинна дотримуватись процедур, передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Крім того, поза увагою суду апеляційної інстанції залишились листи Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 02 березня 2011 року та 11 березня 2011 року, надані позивачем, які стосуються спірних правовідносин та можуть мати значення для правильного вирішення спору.

Відповідально до ч. 12 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, судом апеляційної інстанції неповно встановлені обставини у справі, зокрема не встановлено чи є спірне рішення відповідача регуляторним актом. Без встановлення вказаних обставин неможливо повно, всебічно та об'єктивно дати оцінку законності рішення Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 30 грудня 2009 року № 2827-5 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів Салганської сільської ради».

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судом порушення норм процесуального права.

За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: