Справа № 826/5897/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2015 року 11:20 № 826/5897/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Термінал"
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ІСТ Термінал») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 14 січня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративний справі № 826/5897/15 закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 20 квітня 2015 року.

У судовому засіданні 20 квітня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу № 2392 від 02 грудня 2014 року, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та статті 79 Податкового кодексу України, у період з 03 грудня 2014 року по 09 грудня 2014 року, Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за серпень 2014 року при взаємовідносинах з ТОВ «Торгпостачбуд» (), ТОВ «Логістика Груп» (), за результатом якої складено акт перевірки від 16 грудня 2014 року № 6655/26-58-22-02-18/25406401.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого в липні 2014 року занижено податок на додану вартість на суму 197919,00 грн.

Заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» від 26 грудня 2014 року, листом Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 06 січня 2015 року № 51/10/26-58-22-03-10 залишені без задоволення, висновки акту перевірки від 16 грудня 2014 року № 6655/26-58-22-02-18/25406401 - без змін.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14 січня 2015 року № , Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 247399,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 197919,00 грн., за штрафними санкціями - 49480,00 грн.

За результатом адміністративного оскарження, спірне податкове повідомлення - рішення від 14 січня 2015 року № залишено без змін, а скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» - без задоволення (копія рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 27 березня 2015 року № 5166/10/26-15-10-05-35 міститься в матеріалах справи).

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 16 грудня 2014 року № 6655/26-58-22-02-18/25406401.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що 01 липня 2013 року між ТОВ «ІСТ Термінал» (Суборендар) та ТОВ «Торгпостачбуд» (Орендар) укладено Договір суборенди № 2/7 від 01 липня 2013 року за умовами якого Орендар передає, а Суборендар бере в тимчасове володіння офісні приміщення площею 650 кв.м., які знаходяться в орендному користуванні Орендаря у відповідності до договору оренди № 01/07, укладеного 01 липня 2013 року між Орендарем і ДП «ІСТ Вишневе». Адреса площі, що орендується: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 6-В.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з дати підписання Сторонами Акту прийому - передачі орендованих приміщень та діє до 31 грудня 2013 року. Договір може бути пролонгований на строк до трьох років з моменту підписання Акту прийому-передачі орендованих приміщень.

Відповідно до пункту 5.1 Договору розмір орендної плати складає: 221 179,20 грн. на місяць включаючи ПДВ.

Матеріали справи містять акти прийому - передачі майна до Договору суборенди № 2/7 від 01 липня 2013 року, згідно якого позивачем прийнято офісне приміщення площею 650 кв.м.

У подальшому, сторонами підписано Додаткову угоду № 1 від 31 грудня 2013 року, якою змінено пункт 4.1 Договору, а саме: «Даний Договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами, строк дії даного договору з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2014 року».

Згідно Додаткової угоди № 2 від 30 вересня 2014 року, сторони припинили дію Договору з 30 вересня 2014 року, про що 30 вересня 2014 року підписано акт прийому-передачі.

В свою чергу, ТОВ «Торгпостачбуд» виписувались на адресу позивача податкові накладні, зокрема, податкові накладні від 02 липня 2014 року № 2, від 03 липня 2014 року № 8, від 04 липня 2014 року № 10, від 07 липня 2014 року № 16, від 08 липня 2014 року № 18 та відповідний рахунок - фактура від 01 липня 2014 року на загальну суму 221179,20 грн. містяться в матеріалах справи.

Також, 01 липня 2013 року між ТОВ «ІСТ Термінал» (Суборендар) та ТОВ «Логістика Груп» (Орендар) укладено Договір суборенди № 1/7 за умовами якого Орендар передає, а Суборендар бере в тимчасове володіння офісні приміщення площею 3485 кв.м., які знаходяться в орендному користуванні Орендаря у відповідності до договору оренди № 02/07, укладеного 01 липня 2013 року між Орендарем і ДП «ІСТ Вишневе». Адреса площі, що орендується: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 6-В.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що Договір набуває чинності з дати підписання Сторонами Акту прийому - передачі орендованих приміщень та діє до 31 грудня 2013 року. Договір може бути пролонгований на строк до трьох років з моменту підписання Акту прийому-передачі орендованих приміщень.

Відповідно до пункту 5.1 Договору розмір орендної плати складає: 404218,40 грн. на місяць включаючи ПДВ.

Матеріали справи містять акти прийому - передачі майна до Договору суборенди № 1/7 від 01 липня 2013 року, згідно якого позивачем прийнято офісне приміщення площею 3485 кв.м.

У подальшому, сторонами підписано Додаткову угоду № 1 від 01 серпня 2013 року, якою змінено пункт 5.1 Договору, а саме: «розмір орендної плати складає 483167,52 грн.».

Також, сторонами підписано Додаткову угоду № 2 від 31 грудня 2013 року, якою змінено пункт 4.1 Договору, а саме: «Даний Договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами, строк дії даного договору з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2014 року».

Згідно Додаткової угоди № 3 від 30 вересня 2014 року, сторони припинили дію Договору з 30 вересня 2014 року, про що 30 вересня 2014 року підписано акт прийому-передачі.

В свою чергу, ТОВ «Логістика Груп» виписувались на адресу позивача податкові накладні, зокрема, податкові накладні від 05 серпня 2014 року № 5, від 06 серпня 2014 року № 10, від 07 серпня 2014 року № 14, від 08 серпня 2014 року № 16, від 11 серпня 2014 року № 19, від 12 серпня 2014 року № 22, від 13 серпня 2014 року № 23, від 14 серпня 2014 року № 25, від 15 серпня 2014 року № 26, від 18 серпня 2014 року № 28, від 02 липня 2014 року № 2, від 03 липня 2014 року № 6, від 04 липня 2014 року № 10, від 07 липня 2014 року № 12, від 08 липня 2014 року № 14, від 09 липня 2014 року № 17, від 10 липня 2014 року № 19, від 11 липня 2014 року № 20, від 14 липня 2014 року № 24, від 15 квітня 2014 року № 25 містяться в матеріалах справи.

Слід зазначити, що матеріали справи містять копії Догорів оренди вищезазначених приміщень, укладених між ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп» та ДП «ІСТ Вишневе».

Як вбачається з обставин справи, позивачем задекларовано податок на додану вартість за липень 2014 року на підстави податкових накладних, виписаних ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп» у зв'язку з орендою приміщення.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» здійснює діяльність у сфері транспортного оброблення вантажів. Представником позивача зазначено, з метою виконання договірних зобов'язань позивачем орендувались приміщення у ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп».

У судовому засіданні допитано як свідка директора ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп» Лозіцького В.В., який у судовому засіданні підтвердив реальність укладених між позивачем та ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп» договорів суборенди від 01 липня 2013 року.

Також, свідком не визнано посилання відповідача на відсутність за місцезнаходженням ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп», та зазначено, що останнім у встановлений строк підтверджував місцезнаходження юридичної особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Судом також враховано вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп» були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Суд відхиляє посилання відповідача на висновки актів перевірок ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Торгпостачбуд», ТОВ «Логістика Груп», а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість є помилковими, відтак збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14 січня 2015 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14 січня 2015 року № .

3. Судові витрати в сумі 494,80 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Термінал» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник