Справа № 806/5219/14
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"22" квітня 2015 р. Справа № 806/5219/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі Сидорук М.М. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" березня 2015 р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Техна" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №101040000/2014/300002/2 від 03.10.2014 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації №101040000/2014/00013 від 02.10.2014 року. Відшкодовано Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Техна" (далі-Товариство) з державного бюджету 146,16 грн. сплаченого судового збору.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2014 року між ТОВ "Виробниче об'єднання "Техна" (Замовник ) та "METALURGIA S.A." (Польща) (Постачальник) укладено контракт №17-09/14 на постачання металопродукції (далі-Товар). За первинними умовами контракту постачання здійснюється на умовах EXW Радомско, відповідно Інкотермс 2010 (а.с.17-20). Разом з товаром надається проформа-інвойс. Відповідно до проформи-інвойс №41314878 згідно зазначеного контракту здійснювалося постачання дроту із сталі з оцинкованим покриттям (а.с.22)

Суд першої інстанції встановив, що 17 вересня 2014 року сторони уклали додаткову угоду до контракту №17-09/14 від 17.09.2014 року, за якою внесено зміни в статтю 3.1 та викладено її в редакції: Постачання здійснюється на умовах FCA Радомско, відповідно Інкотермс 2010 (а.с.21).

З метою здійснення митного оформлення вказаного товару Товариством до Житомирської митниці подано митну декларацію №101040000/2014/008706 від 03 жовтня 2014 року. Для підтвердження митної вартості заявлених товарів за вказаною декларацією Товариством було надано:

- контракт від 17.09.2014 року №17-09/14;

- міжнародна автомобільна накладна №002781 від 29.09.2014 року;

- рахунок - фактура про надання транспортно - експедиційних послуг від 01.10.2014 року;

- платіжне доручення №216 від 22.09.2014 року;

- інформацію біржових організацій про вартість товару;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару;

- рахунок-фактура (інвойс) № від 29.09.2014 року;

- проформа-інвойс №41314878 від 17.09.2014 року;

- договір на перевезення №01-14/04/2014 від 14.04.2014 року;

- сертифікат походження;

- виписка з бухгалтерської документації;

- копія митної декларації країни відправлення;

- експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати №В-3346 від 02.10.2014 року.

Однак, Житомирською митницею відмовлено в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та винесено рішення від 03 жовтня 2014 року №101040000/2014/300009/2 про коригування митної вартості товарів, в якому орган доходів і зборів самостійно визначив митну вартість товару за резервним методом її визначення на основі МД № 101040000/2014/006579 від 01.08.2014 року. Товариству видано картка відмови в митному оформленні №101040000/2014/00013.

При розгляді справи судом першої інстан6ції з'ясовано, що у картці відмови Житомирська митниця зазначила про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, оскільки документи зазначені у частині 2 ст.53 Митного кодексу України, які подані для митного оформлення, містять розбіжності, а саме у п.3.1 контракту від 17.09.2014 року №17-09/14 умовами поставки згідно Інкотермс 2010 зазначено, як EXW Радомско, а у інвойсі від 29.09.2014 року №, як FCA Радомско (відсутня вартість завантаження товару), що вплинуло на числові значення митної вартості. У наданому експертом висновку від 02.10.2014 року №В-3346 відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України здійснюється посилання на інформацію з мережі Інтернет, зокрема на сайті Alibaba.com, в якому міститься інформація про продаж аналогічного товару не на європейському ринку (Тайвань, США), а також експерт звертається на європейський сайт Oglaszamy24.pl, що надає інформацію по подібному товару в обмеженій кількості - 5шт.

Згідно приписів ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За частинами 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно зі частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Виходячи з приписів вказаних норм, суд першої інстанції вірно зазначив, що орган доходів і зборів має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак, такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Проте, при розгляді даної справи відповідачем, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, не надано доказів ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції на підтвердження обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Житомирської митниці щодо вартості імпортованого товару.

Щодо підстав прийняття рішення про коригування митної вартості, то суд першої інстанції встановив, що митний орган посилався на наявність розбіжностей: у п.3.1 контракту від 17.09.2014 року №17-09/14, де умовами поставки зазначено EXW Радомско, згідно Інкотермс 2010, а у інвойсі від 29.09.2014 року № зазначено умови FCA Радомско (відсутня вартість завантаження товару). Однак, митний орган залишив поза увагою той факт, що 17 вересня 2014 року додатковою угодою до контракту №17-09/14 від 17.09.2014 року, укладеною між ТОВ "Виробниче об'єднання "Техна" та "METALURGIA S.A." (Польща) було внесено зміни до п.3.1 контракту і викладено його в редакції: "Постачання здійснюється на умовах FCA Радомско, відповідно Інкотермс 2010" (а.с.21).

Відтак, суд першої інстанції вірно зазначив, що надані до ВМД документи не містять розбіжності числових значень складових митної вартості товарів, що в свою чергу не позбавляє Товариство права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що ним використані відомості, які повністю підтверджені документально. Жодних ознак підробки в наданих декларантом (позивачем) документах при підтвердженні митної вартості виявлено не було, а також надані документи містять всі необхідні дані для визначення митної вартості за ціною договору.

Слід зазначити, що приписами ч.8 ст.55 МК України декларанту надається право протягом 80 днів представляти органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Окрім того, в ході розгляду справи у суді першої інстанції встановлено, що 06.11.2014 року Товариством до Житомирської митниці була подана ВМД №101040000/2014/009903 на митне оформлення наступної партії товару за контрактом №17-09/14 від 17.09.2014 року і було проведене його митне оформлення за основним методом митної вартості.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність відмови Житомирської митниці в прийнятті митної декларації Товариства, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та коригування митної вартості товарів, винесено спірну картку відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки декларантом подано всі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товару, зазначену у декларації.

При розгляді справи належним чином встановлено обставини справи, надано їм належну правову оцінку та судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "10" березня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" квітня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Техна" вул.Пушкіна,48,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11700

3- відповідачу Житомирська митниця вул. Перемоги, 25,м.Житомир,10003

- ,