Справа № 188/595/13-а (2а/188/18/2013)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 рокусправа № 188/595/13-а (2а/188/18/2013)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року у справі №188/595/13-а (2а/188/18/2013) за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Птахівник", відділ регіонального розвитку містобудування, архітектури та ЖКХ Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, управління Держземагенства у Петропавлівському районі про визнання неправомірними дій посадових осіб Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області щодо виготовлення державного акта на право постійного користування землею та визнання недійсним державного акта № 424 від 17.11.1992 року, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 28 березня 2013 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, в якому просить суд визнати неправомірними дії посадових осіб Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області щодо виготовлення державного акта на право постійного користування землею в розмірі 1,024 га, на ім'я інкубаторно-птахівничої станції, відповідно до рішення виконкому Петропавлівської селищної ради № 424 від 17.11.1992 року, та визнати цей акт недійсним.

Позов обґрунтовано тим, що державний акт виготовлений для неіснуючої організації, рішення про надання земельної ділянки у постійне користування на пленарному засіданні сесії селищної ради не приймалось, спірний державний акт не містить точної адреси та мети призначення ділянки. Крім того, позивач вважає, що рішення виконкому № 424 від 17.11.1992 року про закріплення земельних ділянок за організаціями та підприємствами не має жодного відношення до виготовлення державного акту на право постійного користування. Вважає дії Петропавлівської селищної ради та оскаржуваний державний акт таким, що не відповідають Законам України.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що при виготовленні державного акта на право постійного користування землею від 17.11.1992 року виконком Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області та Петропавлівська селищна рада Дніпропетровської області діяли у відповідності з чинним на той час законодавством, а тому підстав для визнання неправомірними дій посадових осіб Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області щодо виготовлення державного акта на право приватної власності на землю від 17.11.1992 року відсутні. Також суд першої інстанції вказує на те, що товариство з обмеженою відповідальністю "Птахівник" є юридичною особою і створюється в процесі реорганізації (перетворення) Петропавлівського міжгосподарського інкубаторно-птахівничого підприємства, являється його правонаступником. Крім того суд першої інстанції вказує на те, що визнання недійсним державного акта на право власності на землю як правовстановлюючого документа без оспорення рішення, що надало право на отримання цього акта та визнання дій щодо цього факту незаконними не передбачено законом.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами позивача викладеними в адміністративному позові про протиправність дій посадових осіб Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області щодо виготовлення державного акта на право постійного користування землею в розмірі 1,024 га, на ім'я інкубаторно-птахівничої станції, відповідно до рішення виконкому Петропавлівської селищної ради № 424 від 17.11.1992 року, та недійсності цього акта.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача який підтримав доводи апеляційної скарги та зазначив, що діями по виготовленню акта його права порушено не було, фактично він не погоджується з самим актом; пояснення представника відповідача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що рішенням виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради народних депутатів № 424 від 17.11.1992 року за інкубатором була закріплена земельна ділянка площею 1,024 га (а.с.18).

Зазначені обставини також підтверджуються архівним витягом Петропавлівської районної державної адміністрації № 60 від 30.05.2011 року (а.с.19).

17.11.1992 року на підставі рішення виконкому Петропавлівської селищної ради народних депутатів № 424 від 17.11.1992 року головою Петропавлівської селищної ради народних депутатів на ім'я інкубаторно-птахівничої станції видано державний акт на право постійного користування землею площею 1,014 га, що розташована по вул. Піонерська в смт. Петропавлівка (а.с. 9-12).

Правонаступником інкубаторно-птахівничої станції є товариство з обмеженою відповідальністю "Птахівник" (а.с.74-87).

Законність вказаного акта на право постійного користування землею є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2012 року якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Враховуючи положення статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Згідно з вимогами ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позов ґрунтується на тому, що державний акт на право постійного користування землею площею 1,014 га, що розташована по вул. Піонерська в смт. Петропавлівка виданий підставі рішення виконкому Петропавлівської селищної ради народних депутатів № 424 від 17.11.1992 року інкубаторно-птахівничої станції, правонаступником якої є товариство з обмеженою відповідальністю "Птахівник", є незаконним та перешкоджає позивачу в реалізації його права на отримання земельної ділянки.

Отже, суд першої інстанції не визначив характер спірних відносин, адже позивач фактично оспорює право третьої особи на користування земельною ділянкою, при цьому позивач не наводить жодного доводу щодо порушення відповідачем його прав в сфері публічних правовідносин.

Частиною 1 ст.203 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст. 155, 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, суд роз'яснює позивачу, що розгляд цієї справи має здійснюватись в порядку цивільного судочинства

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ч. 1 ст. 203 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року у справі №188/595/13-а (2а/188/18/2013) - скасувати та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 - закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 17 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко