Справа № 807/1634/14
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа № 8944/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу комунального підприємства "Районний Редакційно-видавничий комплекс "Новини Виноградівщини"" на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року у справі № 807/1634/14 за позовом Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до комунального підприємства "Районний Редакційно-видавничий комплекс "Новини Виноградівщини"" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені у розмірі 25548,26 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2014 року Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з позовом до комунального підприємства "Районний Редакційно-видавничий комплекс "Новини Виноградівщини"" в якому просило стягнути з КП «РРВК «Новини Виноградівщини» адміністративно-господарські санкції та пеню в сумі 25548,26 грн..

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з комунального підприємства "Районний Редакційно-видавничий комплекс "Новини Виноградівщини"" адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі 25548,26 (двадцяти п'яти тисяч п'ятисот сорока восьми грн. 26 коп.) грн..

Не погодившись із постановою суду першої інстанції комунальне підприємство "Районний Редакційно-видавничий комплекс "Новини Виноградівщини"" подало апеляційну скаргу в якій просить постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року в адміністративній справі № 807/1634/14 скасувати та прийняти нову постанову суду, якою у задоволенні позовних вимог Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовити повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що згідно Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» на підприємстві існує вільна посада кореспондента для людини, яка має статус інваліда, спеціально обладнане вільне приміщення, відповідна комп'ютерна техніка та фотоапарат. Протягом останніх років до Виноградівського районного центру зайнятості підприємством постійно подавалися звіти за формою № 3-ПН, в яких міститься інформація про наявність на підприємстві вільного робочого місця для інваліда, а саме одного робочого місця, як це вимагає ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Однак, жодного разу від Центру зайнятості не надходило пропозицій щодо працевлаштування на підприємстві людини зі статусом інваліда.

Так, в постанові Закарпатського окружного адміністративного суду вказано, що за період 2013-2014 років, підприємством за три місяці не було подано звіт з інформацією про наявність на підприємстві вільного робочого місця для інваліда. Але, це тільки з тих підстав, що у Виноградівському районі серед інвалідів зареєстрованих у центрі зайнятості не має бажаючих працювати кореспондентом районної газети. Враховуючи вимоги законодавства, підприємством постійно вживаються всі заходи для працевлаштування інвалідів на підприємстві з метою дотримання нормативу робочих місць. Зокрема, наразі внесено зміни до штатного розпису підприємства, а саме змінено вакантну посаду (з числа інвалідів) - кореспондента на штатну одиницю прибиральниці. Подання лише самих звітів до центру зайнятості не можна вважати вичерпними заходами, які вживаються КП «РРВК «Новини Виноградівщини» щодо працевлаштування інвалідів.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що справа про працевлаштування інвалідів на підприємстві розглядалася також територіальною державною інспекцією з питань праці в Закарпатській області з точки зору притягнення керівника підприємства до адміністративної відповідальності. Однак, суд, після розгляду справи, постановив закрити провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення (копія постанови додається). Тобто судовим рішенням встановлено відсутність в діях керівництва підприємства складу правопорушення, вини. А тому, факти та обставини встановлені цим рішенням слід розглядати як приюдиційні в розумінні статті 72 КАС України. Однак, таке рішення суду не було подано до суду першої інстанції, так як було отримано підприємством після розгляду справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, відповідач подав до Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт формою № 10-ПІ річна "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" за 2013 рік (а.с. 6). Відповідно до рядка 01 звіту середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві становить 17 осіб. Відповідно до рядка звіту 03 кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України № 875-XII становить 1 особа. Відповідно до рядка звіту 02 середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність становить 0 осіб.

Відповідно до статті 19 частини 1 Закону України № 875-XII для підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до статті 18 частини 3 Закону України № 875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 181 частини 3 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Відповідно до статті 20 частини 1 Закону України № 875-XII, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідно до листа від 29 травня 2014 року № 985-04 Комунальне підприємство "Районний Редакційно-видавничий комплекс "Новини Виноградівщини"" подавало до Виноградівського районного центру зайнятості звіти форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії) " для осіб з інвалідністю в січні 2013, лютому 2013 року, березні 2013 року, квітні 2013 року, травня 2013 року, червні 2013 року, липні 2013 року, вересні 2013 року, жовтні 2013 року.

Відповідачем не було подано звіти форми № 3-ПН ще за 3 місяці, а саме, серпень 2013, листопад 2013 року та грудень 2013 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що відповідачем не було вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Таким чином кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України № 875-XII становить 1 особа. Фактично середньооблікова кількість інвалідів на підприємстві становить 0 осіб. Таким чином, відповідачем не працевлаштовано, відповідно до нормативу, інвалідів в кількості 1 особи.

Оскільки середньорічна заробітна плата штатного працівника у відвідача становить 25388,24 грн. (рядок 04 звіту : рядок 01 звіту), то адміністративно-господарська санкція становить 25388,24 (25388,24 х 1) грн..

Відповідно до статті 20 частини 4 Закону України № 875-XII адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 20 частини 2 Закону України № 875-XII порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені.

Відповідно до розрахунку пені - відповідачеві нарахована пеня в розмірі 160,02 грн.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 41 ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Районний Редакційно-видавничий комплекс "Новини Виноградівщини"" залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року у справі № 807/1634/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко