Справа № 826/3447/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2015 року 11:30 № 826/3447/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Полімер-Пак»
доДержавної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.10.2014 року № ,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімер-Пак» з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.10.2014 року № , відповідно до якого позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 62 796,23 грн. за затримку на 72, 31 календарних днів сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 313 981,15 грн.

Позивач зазначає, що за результатами перевірки за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2013 р. ДПІ складено акт від 23.06.2014 р., в якому встановлено заниження позивачем податку на прибуток у розмірі 338726 грн. та ПДВ 225 313,00 грн. Надалі прийнято податкове повідомлення рішення від 16.07.2014 р. № від 16.07.2014 р. про збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток на 338 726,00 грн. та штрафних санкцій 35 048,00 грн., та ППР № , яким донараховано ПДВ у розмірі 212 313,00 грн. зі штрафними санкціями 48 706,00 грн.

Зазначені ППР надалі, як вказує позивач, були скасовані судом.

Між іншим, як зазначено у позові, на стор. 19 Акту перевірки зазначено, що перевіркою дотримання термінів сплати податку на прибуток за період 2011 по 31.12.2013 р. порушень не встановлено.

Однак, як зазначає позивач, отримавши рішення суду від 27.08.2014 р. про скасування зазначених рішень, ДПІ всупереч своїх же висновків, зазначених в Акті перевірки про відсутність порушень термінів сплати податку на прибуток, а також всупереч вимог законодавства, з метою стягнути з позивача хоч якусь суму штрафу, провів камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток.

Згідно акту від 16.09.2014 р. ДПІ зазначила, що позивач порушив терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання в розмірі 227 871,35 грн. на 31 день в 2013 році та грошового зобов'язання в розмірі 86 109,80 грн. - на 72 дні в 2014 році, що і спричинило прийняття оскаржуваного рішення.

Позивач категорично не погоджується із зазначеним рішенням та звертає увагу, що є виробником поліетиленової плівки та має виробничі площі в Київській та Миколаївській області, відповідно до рішення про сплату консолідованого податку на прибуток його філії зареєстровані у Вознесенській ОДПІ та Броварській ОДПІ. Податок на прибуток, а також авансові внески сплачуються згідно додатка ЗП до місцевих бюджетів цих районів.

Позивач, аналізуючи відомості наведені в акті перевірки щодо певних дат, вважає їх незрозумілими. Між тим зазначає, що позивачем подавалися уточнюючі розрахунки, якими виправлялися неточності технічного характеру, що виникали у зв'язку з введенням нових форм декларацій та невідповідністю рядків нових та старих форм декларацій. Зазначені дописки не носили методологічного характеру та не впливали на розмір грошового зобов'язання з податку на прибуток. Позивач, як зазначено у позові, проінформував про цей факт ДПІ, направивши уточнюючі декларації за 2013 рік та лист від 12.06.2014 р., в якому роз'яснив, що помилки допущені в декларації за 2013 рік не впливають на розмір грошового зобов'язання позивача, а носять сугубо технічний характер, це лише описка, взагалі не впливаюча на розмір податків, яка і була виправлена позивачем.

Крім іншого, позивач звертає увагу, що камеральна перевірка проводиться до настання строків подачі наступної звітності за відповідним податком, у зв'язку з чим вважає, що в даному випадку наведених правил ДПІ не дотримано.

Додатково позивач зазначає, що всі задекларовані суми були ним сплачені своєчасно.

Беручи до уваги наведене у сукупності, позивач просить задовольнити позов.

ДПІ, з підстав, викладених в Акті перевірки, вважає рішення законним та обґрунтованим.

По суті представником ДПІ зазначено, що у звітності позивач не відобразив ту обставину, що податок на прибуток сплачувався за місцезнаходженням філій, у зв'язку з чим виникли обставини, зазначені в Акті перевірки. Між тим, як по суті зазначено під час розгляду справи, у разі відображення цих обставин у звітності (додатки ЗП) претензій до позивача не виникло б.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України у судовому засіданні 09.04.2015 р. ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.09.2014 р. ДПІ у святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої є ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Полімер Пак» з податку на прибуток за період 2012, 2013 роки. За результатами перевірки складено акт від 16.09.2014 р. № 26-57-15-02-10/643 (далі - Акт перевірки).

Під час перевірки встановлено, що позивачем до ДПІ подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2012 рік (звітну) від 07.02.2013 р. № , в якій задекларовано податкове зобов'язання у сумі 230 707,00 грн.

При цьому, за твердженням ДПІ, із декларацією не подано додаток ЗП до рядка 13 декларації (зменшення нарахованої суми податку).

Граничний строк сплати зобов'язань з п. 57.1. ПК України - 19.02.2013 р.

22.03.2013 р. за № позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 2012 рік, в якій задекларовано рядок 26 «Зменшення податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється» у сумі 231 175,00 грн., внаслідок чого, як зазначає ДПІ, в автоматичному режимі нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов'язання з податок на прибуток підприємств.

За висновком ДПІ у зв'язку з наведеним сплата проведена 22.03.2013 р. (дата уточнюючого документу) у розмірі 227 871,35 грн. (при наявній переплаті станом на 19.02.2013 р. у розмірі 2 835,64 грн.) та допущена кількість днів затримки сплати - 31.

Крім того, позивачем до ДПІ подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік від 10.06.2014 р. № , в якій задекларовано рядок 11 «податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню» у сумі 87 687,00 грн.

Граничний строк сплати згідно з п. 57.1. ПК України - 10.06.2014 р.

Додаток ЗП до рядка 13 вказаної декларації (зменшення нарахованої суми податку), як зазначає ДПІ, позивачем не подано.

Між тим, 21.08.2014 р. за № позивачем подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік (уточнюючу), в якій задекларовано рядок 13 «Зменшення нарахованої суми податку» у сумі 87 687,00 грн. та подано відповідний додаток до вказаного рядка декларації (додаток ЗП), внаслідок чого в автоматичному режимі нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток.

За висновком ДПІ, у зв'язку з наведеним сплата проведена 21.08.2014 р. (дата уточнюючого документу) у розмірі 86 109,80 грн. (при наявній переплаті станом на 10.06.2014 р. у розмірі 1 577,18 грн.), а допущена кількість днів затримки сплати - 72.

На підставі зазначених висновків Акті перевірки та положень п. 126.1. ПК України прийнято оскаржуване рішення.

Санкції визначені, виходячи з того, що штрафна санкція за невчасну сплату податку на прибуток становила: за 2012 рік - 45 574,27 грн. (20 % від суми боргу), за 2013 рік - 17 221,96 грн. (20% від суми боргу).

До цього, 23.06.2014 р. ДПІ складено акт № 300/26-57-22-06-10/25655892 за результатами планової виїзної перевірки ТОВ «Полімер Пак» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2013 р. валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2013 р. (далі - Акт перевірки від 23.06.14 р.).

На сторінці 19 Акту перевірки від 23.06.2014 р. зазначено, що перевіркою дотримання термінів сплати податку на прибуток за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2013 р. порушень не встановлено.

На стор. 8 Акту перевірки від 23.06.2014 р. зазначено, що перевіркою встановлено наявність відокремлених підрозділів у ТОВ «Полімер Пак». Підприємство сплачує прибуток консолідовано, на підставі наведених у додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток.

Зокрема, наведено відомості за 2012 рік: платник податку за консолідованою декларацією 233 746 грн.; відокремлені підрозділи в цілому - 231 175 грн. (нарахована сума податку 2 графи 5 рядка А х графу 4; питома вага 0,989000); у тому числі: Вознесенська філія - 6545 грн. (питома вага 0,028000), Літківська філія - 224 630 грн. (питома вага - 0,961000).

Крім того, наведено відомості за 2013 рік: платник податку за консолідованою декларацією 87 687 грн.; відокремлені підрозділи в цілому - 87 575 грн. ((нарахована сума податку 2 графи 5 рядка А х графу 4; питома вага 0,998716000); у тому числі: Вознесенська філія: 84 763 грн. (питома вага 0,966650), Літківська філія 2812,00 грн. (питома вага 0,032066).

З наведеного вбачається наявність у ДПІ звітності позивача з урахуванням нарахування та сплати податку за результатами діяльності філій та, як зазначено вище, в Акті перевірки від 23.06.2014 р. порушень не встановлено.

Водночас, за іншими епізодами діяльності позивача, ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення з податку на прибуток від 16.07.2014 р. № на суму 373 775 грн. за основним платежем. Згідно з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.08.2014 р. у справі № 826/11224/14, яка залишена без змін згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 р., вказане податкове повідомлення-рішення з податку на прибуток визнано протиправним та скасовано.

З наведеного у сукупності вбачається, що в даному випадку камеральна перевірка, за результатами якої прийнято оскаржуване рішення, проведена за період, який перевірявся в рамках планової перевірки.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п/п. 75.1.2. ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Можливість проведення повторної перевірки платника передбачена, зокрема, підпунктом 78.1.12 пункту 78.1. статті 78 ПК, у разі коли органом державної податкової служби вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб органу державної податкової служби нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

У даному випадку щодо підстав перевірки позивача за актом від 16.09.2014 р. посилання на службове розслідування або відомості про кримінальне провадження відсутнє та відсутній наказ вищестоящого органу.

Відтак, оскільки ПК України не передбачає за відсутності передбачених у п/п. 78.1.12 ПК України обставин права чи обов'язку податкових органів проводити повторні перевірки за той же самий період, то в даному випадку проведення потворної перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки від 16.09.2014 р. відносно обставин, що перевірялися в рамках попередньої перевірки, є протиправним, даний акт є доказом здобутим з порушенням закону, а відтак в силу вимог ч. 3 ст. 70 КАС України судом до уваги не береться та, відповідно, не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Підсумовуючи вищенаведене в сукупності, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, враховуючи наведене та виходячи встановлених судом обставин та положень податкового законодавства, суд приходить до висновку, що ДПІ не доведено законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, а відтак позов підлягає задоволенню шляхом визнання спірного рішення протиправним та його скасування. У позові позивач не наполягав на відшкодуванні судового збору.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.10.2014 року № , прийняте ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін