Справа № 308/4184/15-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Дергачової Н.В.,

за участю секретаря Меркулової Ю.П.,

у присутності позивача ОСОБА_1,

відповідача не прибув,

заявника не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про зміну способу виконання судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді про зобовязання останнього нарахувати та виплатити підвищення пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

На виконанні у відділі ПВР перебуває виконавче провадження № 31671398 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а-4311, виданого Закарпатський окружним адміністративним судом 30.01.2012 року про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 05.12.2007 року по 31.12.2007 року та виплачувати дане підвищення починаючи з 22.05.2008 року, з врахуванням статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

07.02.2012 на виконання вищевказаного виконавчого документу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку цього ж дня надіслано сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

У відповіді на постанову про відкриття виконавчого провадження управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді листом від 31.03.2015 року за № 3269/08 повідомило, що стягувачу ОСОБА_1 по виконавчому провадженню проведено нарахування та підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Нарахована сума ОСОБА_1 склала 4 139 грн. 07 коп., однак дану суму коштів боржником не виплачено у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки.

Дана обставина унеможливлює фактичне та повне виконання судового рішення у вигляді зобовязального характеру, оскільки не з вини боржника неможливо забезпечити виплату вищезазначеної нарахованої суми.

З огляду на викладене та у відповідності до ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 263 КАС України орган виконання судових рішень звернувся до суду із поданням, за яким просить змінити спосіб виконання даного судового рішення із зобовязання на стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді на користь ОСОБА_1 нарахованого, але не виплаченого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в розмірі 4 139 грн. 07 коп.

В судове засідання представники відповідача та органу виконання судових рішень не зявились, хоча вчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, обставини в адміністративній справі та надані в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що воно не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Закарпатським окружним адміністративним судом 07 листопада 2011 року був виданий стягувачу виконавчий лист № 2а-4311 288 р./0770 про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 05.12.2007 року по 31.12.2007 року та виплачувати дане підвищення починаючи з 22.05.2008 року, з врахуванням статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Слід зазначити, що зазвичай, виконавчий лист повністю відповідає резолютивній частині рішення.

07.02.2012 на виконання вищевказаного виконавчого документу державним виконавцем Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 31671398.

Постановою від 06.02.2014 року виконавче провадження № 31671398 було передане Міським відділом Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області для подальшого виконання. Останнім за постановою від 13.02.2014 № 31671398 був прийнятий зазначений виконавчий документ на виконання.

За листом від 31.03.2015 № 3269/08 Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді повідомило орган виконання судових рішень, що стягувачу ОСОБА_1 по виконавчому провадженню проведено нарахування та підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно виконавчого листа № 2а/4311/08, виданого 30.01.2012. Нарахована сума ОСОБА_1 склала 4 139 грн. 07 коп., однак дану суму коштів боржником не виплачено у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення такою обставиною може бути неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення обєкта стягнення або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Отже, виконання судових рішень фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Фактично орган виконання судових рішень просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття постанови у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді про зобовязання останнього нарахувати та виплатити підвищення пенсії. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Аналогічна правова позиція була викладена в ухвалі ВАСУ від 12.02.2014 р. у справі К/800/598/14 р.

Крім того, з урахуванням нижчевикладеного постанова суду у цих правовідносинах і не може містити рішення про стягнення конкретних сум, та, як наслідок, виконавчий документ.

Відповідно до статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Проте, як вбачається з інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 13.06.2012 року № 1483/12/13/12, який ґрунтується на позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 28 жовтня 2008 року, прийнятій у справі за позовом до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, Управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення сум виплат, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. Це правило підлягає застосуванню під час вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Слід зазначити, що зміна способу і порядку виконання виникає тоді, коли при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі, кошти, виконати його неможливо за їх відсутності.

Відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязана з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При вирішенні справи суд не приймає до уваги інформаційний лист Вищого адміністративного суду України № 846/12/13-13 від 13.06.2013 року, оскільки листом Вищого адміністративного суду України № 173/11/14-14 від 11.02.2014 року він відкликаний.

З урахуванням викладеного суд вважає, що не вбачається підстав для зміни способу виконання судового рішення про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 05.12.2007 року по 31.12.2007 року та виплачувати дане підвищення починаючи з 22.05.2008 року, з врахуванням статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум, а відтак у задоволенні подання органу виконання судових рішень слід відмовити.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про зміну способу виконання судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді про зобовязання останнього нарахувати та виплатити підвищення пенсії, - відмовити.

Ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2