Справа № 686/23319/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Київ К/800/18330/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року у справі № 686/23319/13-а за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Хмельницької міської ради, в якому просив: визнати незаконними та скасувати пункт 5 та підпункт 5.1 рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.05.2013 року №357 в частині зняття сім'ї позивача з черги квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; зобов'язати відповідача поновити сім'ю позивача на пільговій позачерговій черзі квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов з 22.11.2000 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що не дивлячись на наявність всіх обставин для перебування на квартирному обліку сім'ї позивача, оскаржуваним рішенням відповідача протиправно знято її з такого обліку.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та є інвалідом 2-ї групи довічно. З 2000 року він з сім'єю перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у виконавчому комітеті Хмельницької міської ради.

В жовтні 2012 року Управлінням з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Хмельницької обласної державної адміністрації за рахунок коштів Державного бюджету України було проведено часткову оплату за 1-кімнатну квартиру для сім'ї позивача (житловою площею 17,2 кв.м.) АДРЕСА_2 у м. Хмельницькому.

Також судам попередніх інстанцій встановлено, що на момент отримання вказаної квартири, сім'я позивача із чотирьох чоловік проживала у власній трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, яка складається з 3-х житлових кімнат, площа 7.8 кв.м., 16.7 кв.м., 12.5 кв.м.

Вказане підтверджується копією паспорта позивача, копією посвідчення потерпілого категорії "1", копією довідки МСЕК, копією свідоцтва про одруження позивача, копіями свідоцтв про народження дітей, копією медичного заключення Хмельницької міської поліклініки № 2 від 09.08.2012 року № 3420, копією заяви до Хмельницького міського голови від 25.02.2013 року, копією відповіді на заяву від 15.03.2013 року № Я-1634-13, копією листа Управління з питань цивільного захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації від 11.02.2013 року № 123, довідкою Хмельницького МБТІ, копією свідоцтва про право власності на квартиру, копією технічного паспорта на квартиру, копією свідоцтва про право власності на квартиру, копією технічного паспорта на квартиру, копією довідки про склад сім'ї та прописку, копією постанови Хмельницького міськрайонного суду від 11.08.2011 року, копією ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.03.2012 року.

Як зазначено позивачем, згідно медичного заключення Хмельницької міської поліклініки № 2 від 09.08.2012 року № 3420, ОСОБА_5 хворіє на хронічне захворювання, внаслідок чого не може проживати, ні в одній кімнаті, ні в одній квартирі з членами своєї сім'ї, у зв'язку з чим вона сама проживає у вищевказаній квартирі АДРЕСА_2.

В свою чергу, в квартирі АДРЕСА_1 в кімнаті площею 12.5 кв.м. проживає дружина позивача, в кімнаті площею 16.7 кв.м. - син, в кімнаті площею 7.8 кв.м. проживає позивач. Оскільки, площа останньої кімнати менша від рівня середньої забезпеченості на одну людину в Хмельницькій області (8 кв. м.), позивач вважає, що його сім'я не втратила права на поліпшення житлових умов та залишення на квартирній черзі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач, приймаючи оскаржене рішення, діяв в межах повноважень, у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки надана позивачу однокімнатна квартира житловою площею 17,2 кв.м. забезпечує його необхідною кімнатою з урахуванням медичного висновку та наявності у сім'ї позивача трикімнатної квартири.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Статтею 31 Житлового кодексу УРСР визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і УРСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 34 Житлового кодексу УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів УРСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Відповідно до положень підпункту 1 пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами.

Статтею 48 Житлового кодексу Української РСР визначено, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

При передачі громадянам житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі.

Громадяни, які одержали житло у державному фонді на цих умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства.

Жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми жилої площі, якщо воно складається з однієї кімнати (однокімнатна квартира) або призначається для осіб різної статі (частина друга статті 50).

Пунктом 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання ш жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470, встановлено, що житлове приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв.м житлової площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею в цьому населеному пункті.

Водночас, як встановлено судами попередніх інстанцій, рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в містах і населених пунктах Хмельницької області встановлено в розмірі 8 м. кв., на одну людину, затверджений постановою виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів та президіуму професійних спілок від 02.01.1985 року № 8 "Про порядок обліку громадян, потребуючих в покращенні житлових умов, і надання їм житлової площі в Хмельницькій області".

Таки чином, оскільки в розпорядженні позивача знаходиться трикімнатна та однокімнатна квартири з житловою площею 37,0 кв.м. та 17,2 кв.м., які можуть забезпечити дотримання вимог законодавства щодо знаходження різнополих дітей в окремих кімнатах та окремої кімнати для позивача, який за станом здоров'я не може перебувати в одній кімнаті з іншими членами сім'ї, відтак колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)