Справа № 812/42/15
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/42/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області до відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області (далі - позивач, УПФУ в Новоайдарському районі) до відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції (далі - відповідач, ВДВС Новайдарського РУЮ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 березня 2015 року на підставі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» спеціалістом управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі з відома в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції проведено ознайомлення зі станом виконавчого провадження № 41516670 за період з 01.01.2015 по 20.03.2015 за вимогою управління № Ф-1537у від 02.02.2013 про стягнення недоїмки з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у сумі 1414,83 грн.

При ознайомленні зі станом реалізації виконавчого провадження по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого документа позивачем зазначається, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення згідно вимог ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження, державним виконавцем не вживалися заходи, передбачені ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, при проведенні виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого документа позивача.

До теперішнього часу державним виконавцем не проведено дієвих дій, пов'язаних з примусового виконання вимоги управління, що є перешкодою повному та своєчасному наповненню бюджету Пенсійного фонду України. На теперішній час кошти на рахунки позивача від боржника для погашення боргу за виконавчим документом не надходили.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції щодо не проведення перевірки по виявленню майна (коштів), на яке можна звернути стягнення та зобов'язати відповідача здійснити виконавчі дії згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання вимоги УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області № Ф-1537у від 02.12.2013.

У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві та клопотанні, наданому через канцелярію суду, позивач просив розглядати справу без участі свого представника.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову, а також витребувані судом докази не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до пункту 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень та на якого покладено обов'язок доведення перед судом правомірності своїх дій, вимоги ухвали суду в частині витребування доказів, а також беручи до уваги скорочений термін розгляду даної категорії справ суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа, щодо якої було вжито передбачені законом заходи щодо повідомлення про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не прибула.

За таких обставин, відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог і доказів, наявних в матеріалах справи, відповідно до вимог ст.69-72 КАС України, суддя прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою ВДВС Новайдарського РУЮ від 11.01.2014 відкрито виконавче провадження № 41516670 про примусове виконання вимоги УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області № Ф-1537у від 02.12.2013 щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь УПФУ недоїмки у сумі 1414, 83 грн. (а.с.4).

20 березня 2015 року на підставі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» спеціалістом управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі з відома в.о.начальника відділу Державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції проведено ознайомлення зі станом вищезазначеного виконавчого провадження № 41516670 за період з 01.01.2015 по 20.03.2015, про що складено протокол ознайомлення зі станом реалізації виконавчого провадження від 20.03.2015 (а.с.3).

З протоколу про ознайомлення із зазначеним виконавчим провадженням вбачається, що 11.04.2014 року державним виконавцем направлено запити стосовно наявності у боржника транспортних засобів, земельних ділянок та іншого нерухомого майна. Відповіді на запити державного виконавця не надходили. Також згідно протоколу про ознайомлення з виконавчим провадженням державним виконавцем складено акт щодо перевірки знаходження боржника за місцем реєстрації (а.с.3, 3 на звороті).

Протокол про ознайомлення з виконавчим провадженням підписаний представниками сторін, у зв'язку з чим суд вважає, що вказаний протокол містить достовірну інформацію про здійснені виконавчі дії та в розумінні вимог ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України є належним та допустимим доказом дій, вчинених відповідачем на момент ознайомлення позивача з матеріалами виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (частина 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України). Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі ч. 5 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. (ч.2 ст.25 Закону)

Згідно ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено права та обов'язки державних виконавців при примусовому виконанні рішень, встановлених цим Законом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частинами 1-2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому вищевказаним Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 вищевказаного Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 вищевказаного Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З протоколу ознайомлення зі станом реалізації виконавчого провадження від 20.03.2015 вбачається, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо направлення державним виконавцем запиту до державної податкової служби про наявні розрахункові рахунки боржника, відсутня інформація щодо наявності транспортних засобів, земельних ділянок чи іншого нерухомого майна боржника, відповідач не звертався до суду за встановленням тимчасового обмеження в праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; не вживав заходів щодо розшуку боржника чи його майна; відсутні відомості щодо звернення виконавця з поданням про примусове проникнення до житла боржника, з метою опису й арешту майна боржника для повного та своєчасного виконання рішення суду, а також проведення інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», в матеріалах виконавчого провадження також відсутні відомості щодо вчинення державним виконавцем дій щодо притягнення до відповідальності за порушення законних вимог виконавця щодо надання інформації державному виконавцю та направлення до правоохоронних органів матеріалів з питань невиконання вимог державного виконавця.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та з метою вдосконалення порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів державної податкової служби та забезпечення належного виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) і спрощення процедури забезпечення державних виконавців інформацією про номери рахунків юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, джерела доходів фізичних осіб, наказом Міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України від 23.12.2011 № 1701/3578/5 було затверджено Порядок надання інформації Державною податковою службою України на запити органів державної виконавчої служби, 05.02.2014 Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства доходів і зборів України № 254/5/119 затверджено Порядок надання інформації Міністерством доходів і зборів України на запити органів державної виконавчої служби.

Порядок визначає загальні правила надання Міністерством доходів і зборів України органам державної виконавчої служби інформації про реєстраційні номери облікової картки платників податків - боржників - фізичних осіб, номери рахунків боржників - юридичних осіб, а також рахунків, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, та/або фізичних осіб - підприємців, яку отримує Міністерство доходів і зборів України від банківських та інших установ, та джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб і передає на запити органів державної виконавчої служби.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження № 41516670 відкрито 11.01.2014 та на момент ознайомлення позивача з матеріалами виконавчого провадження станом на 20.03.2015, окрім запитів до МРЕВ (ВДАІ), БТІ та відділу земельних ресурсів, датованих 11.01.2014 та акту перевірки державного виконавця щодо перевірки знаходження боржника за місцем реєстрації, не містить даних про вчинення державним виконавцем інших дій, спрямованих на виконання судового рішення. Зазначені обставини не спростовані відповідачем.

Тобто, на час звернення позивача до суду з позовом в порушення вимог ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», після спливу семиденного строку добровільного виконання боржником рішення суду, державний виконавець не вжив заходів примусового виконання рішення неупереджено, своєчасно та повно. Зокрема, не направив запиту до органів державної податкової служби щодо рахунків боржника; не вживав заходів щодо отримання відповідей на направлені 11.01.2014 запити щодо наявності у боржника майна та коштів, не направив повторних запитів щодо отримання інформації про майно боржника, не вжив заходів щодо притягнення до відповідальності за невиконання вимог щодо надання інформації; не вжив заходів щодо розшуку боржника чи його майна; не звертався до суду за встановленням тимчасового обмеження в праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду; не звертався до суду щодо примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи з метою перевірки майнового стану для повного та своєчасного виконання виконавчого документа.

На час складення протоколу про ознайомлення зі станом реалізації виконавчого провадження від 20.03.2015 року кошти на рахунки позивача на погашення боргу за виконавчим документом не надходили.

Відповідачем також не спростовано тверджень позивача та не надано суду доказів надіслання постанов про відкриття виконавчого провадження боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не вжито всіх необхідних заходів щодо своєчасного і повного вчинення виконавчих дій із примусового виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області № Ф-1537 у від 02.12.2013 у строк, встановлений ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», тобто суб'єктом владних повноважень було допущено бездіяльність.

Відповідно до приписів частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зважаючи на обставини справи, з метою правильного захисту порушених прав позивача суддя вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції щодо нездійснення в повному обсязі передбачених законом заходів з примусового виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області № Ф-1537 у від 02.12.2013.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача вжити виконавчі дії згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання вимоги УПФУ в Новоайдарському районі № Ф-1537у від 02.12.2013, задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень.

Відповідно до матеріалів справи за вимогою Ф-1537у від 02.12.2013 відповідачем відкрито виконавче провадження, внаслідок чого згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» відповідач вже зобов'язаний вчинити певні дії щодо примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) у визначені цим Законом строки, що не потребує додаткового зобов'язання і підтвердження судовим рішенням.

Таким чином, вчинення державним виконавцем всіх передбачених законом виконавчих дій щодо своєчасного та повного виконання рішень є його обов'язком та способом реалізації наданих йому повноважень.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 71, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області до відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Новоайдарського районного управління юстиції щодо нездійснення в повному обсязі передбачених законом заходів з примусового виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області № Ф-1537у від 02.12.2013.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції у разі її прийняття в письмовому провадженні подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя С.В. Борзаниця