Справа № 2а-13309/10/2070
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 березня 2015 року м. Київ В/800/1195/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Калашнікової О.В.,

Голяшкіна О.В.,

Гончар Л.Я.,

Мороз Л.Л.,

Леонтович К.Г.,

розглянувши заяву Харківської митниці Міндоходів про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2014 року, прийнятої за результатами розгляду касаційної скарги Харківської обласної митниці на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2010 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011року у справі № 2а-13309/10/2070 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дєва-71" до Харківської обласної митниці, Управління Державного казначейства України у м. Харкові, за участю Прокуратури Київського району м. Харкова про скасування рішень, карток та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

Харківська митниця Міндоходів звернулася з заявою про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2014 року, прийнятої за результатами перевірки її касаційної скарги по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дєва-71" до Харківської обласної митниці, Управління Державного казначейства України у м. Харкові, за участю Прокуратури Київського району м. Харкова про скасування рішень, карток та стягнення коштів.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2010 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011року, позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення Харківської обласної митниці про визначення митної вартості товарів № 807000006/2010/000054/1 від 07.06.10р., № 807000006/2010/000055/2 від 07.06.10р., № 807000006/2010/300028/1 від 16.07.10р., № 807000006/2010/300027/1 від 16.07.10р. Скасовано картки відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митних декларацій, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 807070005/0/00179 від 16.07.10р., № 807070005/0/00180 від 16.07.10р., № 807070005/0/00032 від 07.06.10 року, № 807070005/0/00033 від 07.06.10р. Стягнуто з Державного бюджету України через УДК в м. Харкові на користь ТОВ "Дєва-71" надмірно сплачених під час оформлення вантажних митних декларацій наступних митних платежів: мито у розмірі 48 396,45 грн. та податок на додану вартість у розмірі 130 670,42 грн., а всього 179 066,87 грн.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2014 року касаційну скаргу Харківської обласної митниці задоволено частково. Скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2010р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2011р. в частині стягнення з Державного бюджету України через УДК в м. Харкові на користь ТОВ "Дєва-71" надмірно сплачених під час оформлення вантажних митних декларацій наступних митних платежів: мито у розмірі 48 396,45 грн. та податок на додану вартість у розмірі 130 670,42 грн., а всього 179 066,87 грн. Прийнято в цій частині нове рішення, яким в задоволені позовних вимог в цій частині відмовлено. В решті судові рішення залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України вказаного рішення Вищого адміністративного суду України заявник ставить питання про його скасування в частині відмови в задоволені позову, посилаючись на неоднакове застосування ст.ст. 264, 265, 266 Митного кодексу України та положень Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року № 339, та Порядку декларування митної вартості товарів дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості ", пунктами 7, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 р. №1766 "Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження".

По зазначеній справі встановлено, що під час проходження митних процедур відповідачем не надано доказів існування на час прийняття кожного рішення про визначення митної вартості товарів будь-яких доказів щодо вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених іншими митницями.

Харківська митниця обґрунтовувала свої доводи щодо заниження позивачем митної вартості товарів інформацією щодо товарів, ідентичних або подібних тим, які поставляв позивач, зазначеної у витягу із статистичної бази даних ЄАІС Державної митної служби України. Між тим, даний витяг не містить умов контрактів, за якими здійснювалася поставка вказаних товарів, та ціну товару відповідно до умов контракту.

З витягу цінової бази ЄАІС ДМСТУ не вбачається рівнів цін товару за контрактами та складових витрат, понесених покупцями, з яких була визначена митна вартість такого товару.

Колегія суддів зазначає, що під час митного оформлення товару Харківська митниця не встановила наявність умов або застережень, які виключають визначення вартості товарів за основним методом. В матеріалах справи знаходиться витяг з БД ВМД ЄАІС ДМСУ, яким митниця керувалась під час застосування 6-го (резервного) методу оцінки, стосовно інших імпортерів, але ця інформація містить виключно відомості про товари, які не мають схожі характеристики та/або не складаються із схожих компонентів з тканиною, яку завозив позивач, завдяки чому ці товари не виконують однакові функції, а тому не є комерційно взаємозамінними, тобто товари, на які посилається відповідач-1 не наділені ознаками подібності (аналогії) в розумінні вимог Митного кодексу України, оскільки позивач ввозив товар - "Сток тканина з ПВХ та з ПУ покриттям для виготовлення сумок", а митниця порівнювала з товаром-"синтетичний матеріал з покриттям із ПВХ, імітуючий шкіру для облицювання меблів", "тканина синтетична, дубльована полівінілхлоридом".

Крім того, зазначений витяг з БД ВМД ЄАІС ДМСУ містить прецеденти митного оформлення товару самим позивачем (ВМД № 807070005/2010/320424 від 07.06.10 та № 807070005/2010/320425 від 07.06.10), які самі по собі є предметом цього спору, тобто стосовно яких дії митниці оскаржуються. Інших відомостей, які б могли слугувати прямо або опосередковано обгрунтуванням розрахунку цін, визначених митним органом, ні вказаний витяг, ні інші документи не містять.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважав, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що Харківська обласна митниця прийняла неправомірні і необґрунтовані рішення про визначення митної вартості товару № 807000006/2010/000054/1 від 07.06.10; № 807000006/2010/000055/2 від 07.06.10; № 807000006/2010/300027/1 від 16.07.10; № 807000006/2010/300028/1 від 16.07.10 року.

На підтвердження доводів заяви щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції наведених норм заявник посилається на судове рішення колегії суддів Вищого адміністративного суду України по справі від 04 вересня 2014 року № К/800/52217/13.

По цій справі суд касаційної інстанції, відмовляючи у задоволені позову в частині зазначив, наявність сумнівів щодо вартості імпортованого товару митний орган обґрунтовував тим, що митна вартість товару по митних деклараціях була заявлена на рівні 0,9347 євро/кг, при цьому, вартість на ідентичний товар в ціновій базі даних ЄАІС ДМСУ становила 2,36-5,18 євро/кг. Також, колегія суддів вважала помилковим висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності взаємозалежності між ТОВ "Сопрано-Нова" та ВАТ "Керамін".

Аналіз наведених рішень суду касаційної інстанції дає підстави для висновку, що ухвалення різних за змістом судових рішень зумовлено наявністю різних обставин, на яких ґрунтувалися висновки судів.

Відповідно до вимог пункту 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, на який посилається відповідач в заяві, підставою для перегляду судових рішень є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до перегляду Верховним Судом України.

Керуючись статтею 237, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити Харківської митниці Міндоходів у допуску до провадження Верховного Суду України справи позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дєва-71" до Харківської обласної митниці, Управління Державного казначейства України у м. Харкові, за участю Прокуратури Київського району м. Харкова про скасування рішень, карток та стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)