Справа № 826/1402/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 квітня 2015 року 8:21 № 826/1402/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Скочок Т.О., суддів Кобилянського К.М., Саніна Б.В., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017»
до Державної фіскальної служби України (відповідач-1), Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (відповідач-2)
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017» (надалі - позивач або ТОВ «Комплектсервіс-2017») з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач-1 або ДФС України) та Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач-2 або ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо розірвання договору № 060320131 від 13.03.2014 року про визнання електронних документів;

- визнати протиправними дії ДФС України та ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, що полягають у відмові в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, виписаних ТОВ «Комплектсервіс-2017» (; 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5-Б, кімната 701-1) за № 1, № 2 і № 3 від 12.01.2015 року, за № 4 і № 5 від 12.01.2015 року, за № 6 і № 7 від 13.01.2015 року, за № 8 і № 9 від 16.01.2015 року;

- податкові накладні за № 1, № 2 і № 3 від 12.01.2015 року, за № 4 і № 5 від 12.01.2015 року, за № 6 і № 7 від 13.01.2015 року, за № 8 і № 9 від 16.01.2015 року вважати такими, що були зареєстровані протягом операційного дня їх подання в Єдиний реєстр податкових накладних;

- зобов'язати ДФС України та ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити виконання договору № 060320131 від 13.03.2014 року про визнання електронних документів, яке включає реєстрацію податкових накладних, виписаних ТОВ «Комплектсервіс-2017» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на протиправність рішення відповідача-2 про розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131, укладеного з ТОВ «Комплектсервіс-2017», на підставі норм пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, оскільки обставини зміни ТОВ «Комплектсервіс-2017» свого місця реєстрації (03186, м. Київ, вул. А.Антонова, буд. 5, літ. Б, кімната 701-1) в дійсності не мали місця. Як наслідок, висновки ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про зміну позивачем податкової адреси (місцезнаходження) без повідомлення про даний факт контролюючих органів є необґрунтованою підставою для заборони на прийом звітності (в тому числі податкових накладних) на центральному рівні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 25.02.2015 року.

У судовому засіданні 25.02.2015 року представником позивача підтримано подану ним через канцелярію суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду, з викладом позовних вимог у наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м, Києві про розірвання договору № 060320131 від 13 березня 2014 року про визнання електронних документів;

- зобов'язати ДФС України та ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві поновити виконання договору № 060320131 від 13.03.2014 року про визнання електронних документів, яке включає реєстрацію податкових накладних, виписаних ТОВ «Комплектсервіс-2017» в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправними дії ДФС України та ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, що полягають у відмові в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних» податкових накладних, виписаних ТОВ «Комплектсервіс-2017» (; 03186, м. Київ, вул. А.Антонова, буд. 5-Б, кімната 701-1), №№ 1, 2, 3 від 12 січня 2015 року, №№ 4, 5 від 12 січня 2015 року, №№ 6, 7 від 13 січня 2015 року, №№ 8, 9 від 16 січня 2015 року, №№ 10,11 від 23 січня 2015 року, № 12 від 26 січня 2015 року, № 13 від 27 січня 2015 року, №№ 14, 15, 16 від 28 січня 2015 року, № 17 від 29 січня 2015 року, №№ 18, 19 від 30 січня 2015 року, №№ 20, 21, 22, 23 від 30 січня 2015 року, № 1 від 03 лютого 2015 року, № 2 від 04 лютого 2015 року, № 3 від 09 лютого 2015 року, № 4 від 10 лютого 2015 року, № 5 від 12 лютого 2015 року, № 6 від 13 лютого 2015 року, № 7 від 16 лютого 2015 року, № 8 від 16 лютого 2015 року;

- податкові накладні №№ 1, 2, 3 від 12 січня 2015 року, №№ 4, 5 від 12 січня 2015 року, №№ 6, 7 від 13 січня 2015 року, №№ 8, 9 від 16 січня 2015 року, №№ 10,11 від 23 січня 2015 року, № 12 від 26 січня 2015 року, № 13 від 27 січня 2015 року, №№ 14, 15, 16 від 28 січня 2015 року, № 17 від 29 січня 2015 року, №№ 18,19 від 30 січня 2015 року, №№ 20, 21, 22, 23 від 30 січня 2015 року, № 1 від 03 лютого 2015 року, № 2 від 04 лютого 2015 року, № 3 від 09 лютого 2015 року, № 4 від 10 лютого 2015 року, № 5 від 12 лютого 2015 року, № 6 від 13 лютого 2015 року, № 7 від 16 лютого 2015 року, № 8 від 16 лютого 2015 року вважати такими, що були зареєстровані протягом операційного дня їх подання в Єдиний реєстр податкових накладних.

У судове засідання, призначене на 18.03.2015 року, з'явилися представники сторін.

Представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві (з урахуванням останньої поданої заяви про збільшення позовних вимог).

Представники відповідачів у даному судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, що наявні в матеріалах даної справи. Зокрема, відповідач-2 в своїх запереченнях проти позову зазначив, що ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві було розірвано договір про визнання електронних документів № 060320131 від 13.03.2014 року, укладений попередньо з ТОВ «Комплектсервіс-2017», у відповідності до ст. 13 Закону України «Про електронний цифровий підпис» та положень договору про визнання електронних документів з підстав порушення підприємством істотних умов даного договору та вимог ст.ст. 6 і 7 Закону України «Про електронний цифровий підпис» щодо зобов'язання підписувача своєчасно надавати інформацію про зміну даних (а саме: в разі зміни платником податків місця реєстрації).

Відповідач-1 у своїх запереченнях проти позову пояснив, що причиною відмови у прийнятті податкових накладних ТОВ «Комплектсервіс-2017» до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних стала наявність помилок, встановлених з урахуванням положень ст. 201 Податкового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, а саме: місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документі, не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. На думку відповідача-1, укладання з органом Міндоходів договору про визнання електронних документів надає платнику податків можливість, а не зобов'язує його подавати до контролюючого органу податкові документи в електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом. Тобто, сам по собі факт розірвання договору про визнання електронних документів не впливає на можливість позивача виконувати передбачений нормами Податкового кодексу України обов'язок щодо подання податкової звітності.

На підставі вищевикладеного, суд у судовому засіданні 18.03.2015 року, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ТОВ «Комплектсервіс-2017» (ідентифікаційний код 38578491) було зареєстровано Солом'янською районною у м. Києві державною адміністрацією 05.02.2013 року, взято на податковий облік у ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ДПС 06.02.2013 року та зареєстровано як платник податку на додану вартість.

Відповідно до наявних у матеріалах справи копіях статуту ТОВ «Комплектсервіс-2017», що затверджений протоколом Загальних зборів учасників Товариства від 04.02.2013 року № 1 та зареєстрований в органі державної реєстрації 05.02.2013 року, виписок та витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 19.02.2013 року, 20.02.2013 року, 13.08.2013 року, 26.09.2013 року та 14.01.2014 року, місцезнаходженням позивача значиться адреса: 03186, м. Київ, Солом'янський район, вул. Авіаконструктора Антонова, будинок 5, літера Б, кімната 701-1.

При цьому, 13.03.2014 року між позивачем та ДПІ у Солом'янському району ГУ Міндоходів у м. Києві був укладений письмовий договір за № 060320131 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником (ТОВ «Комплектсервіс-2017») в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Надалі, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві розірвала даний договір від 13.03.2014 року № 060320131 в односторонньому порядку про, що підприємство було повідомлено листом від 19.01.2015 року № 724/10/26-58-10-42. В тексті цього листа відповідач-2 зазначає, що розриває договір про визнання електронних документів з ТОВ «Комплектсервіс-2017» в односторонньому порядку відповідно до ст.ст. 651, 653 і 654 Цивільного кодексу України, посилаючись на ст.ст. 626, 628 цього Кодексу та норми п. 48.3 ст. 48 і . 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України, оскільки: «…Згідно інформації Єдиного державного реєстру підприємств та фізичних осіб підприємців податковою адресою ТОВ «Комплектсервіс-2017» є м. Київ, 03186, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, літера Б, к. 701-1. Відповідно до Довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) від 30.12.2014 року № 3370/11 місцезнаходження ТОВ «Комплектсервіс-2017» за податковою адресою, не встановлено».

Згідно наданих відповідачем-2 додаткових письмових заперечень проти позову, причиною для розірвання за ініціативою контролюючого органу згаданого вище договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131 було допущення ТОВ «Комплектсервіс-2017» факту істотного порушення умов цього договору, а саме: ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві отримана довідка оперативного управління ДПІ про не встановлення місцезнаходження платника податків (ТОВ «Комплектсервіс-2017») за № 3370/11 від 30.12.2014 року. В зв'язку з цим, 05.01.2015 року відповідачем-2, відповідно до вимог п. 12.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, направлено державному реєстратору повідомлення за № 1844 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП для внесення змін до Єдиного державного реєстру підприємств та фізичний осіб-підприємців.

Надалі, 02.02.2015 року, 09.02.2015 року та 02.03.2015 року позивач намагався укласти з ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві новий договір про визнання електронних документів, на що були отримані квитанції № 2, відправлені з Центрального порталу прийому звітності ДФС України, про неприйняття документу у зв'язку з виявленням помилки «Невідповідність реєстраційних даних указаних Вами в договорі з даними електронної бази ДПІ; можливо необхідно підтвердити своє місцезнаходження у відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом'янської в м. Києві РДА».

11.03.2015 року між ТОВ «Комплектсервіс-2017» та ДПІ у Солом'янському району ГУ Міндоходів у м. Києві укладений новий договір про визнання електронних документів за № 110320151, що не заперечується представниками сторін.

Також, судом встановлено направлення ТОВ «Комплектсервіс-2017» (місцезнаходження: 03186, м. Київ, вул. А. Антонова, будинок. 5, літера Б, кімната 701-1) до органу Державної фіскальної служби податкових накладних в електронному вигляді для здійснення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

- 23.01.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 1 від 12.01.2015 року на суму ПДВ 975,00 грн., податкову накладну № 2 від 12.01.2015 року на суму ПДВ 1 210,00 грн., податкову накладну № 3 від 12.01.2015 року на суму ПДВ 9 298,19 грн., податкову накладну № 6 від 13.01.2015 року на суму ПДВ 9 425,00 грн. та податкову накладну № 7 від 13.01.2015 року на суму ПДВ 4 470,00 грн. - де значення графи «Код товару згідно УКТ ЗЕД» не заповнені, - про що отримано підтвердження у вигляді квитанцій № 1 (17:42:28, 18:03:14, 17:43:45, 17:44:58, 16:43:37) з відомостями про доставку зазначених документів до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цих документів;

- 26.01.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 4 від 12.01.2015 року на суму ПДВ 9 657,00 грн., податкову накладну № 8 від 16.01.2015 року на суму ПДВ 7 525,02 грн. та податкову накладну № 9 від 16.01.2015 року на суму ПДВ 7 601,67 грн. - де значення графи «Код товару згідно УКТ ЗЕД» не заповнені, - про що отримано підтвердження у вигляді квитанцій № 1 (11:42:01, 11:45:55, 11:46:57) з відомостями про доставку зазначених документів до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цих документів;

- 26.01.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 5 від 12.01.2015 року на суму ПДВ 1 305,82 грн., - де заповнено значення графи «Код товару згідно УКТ ЗЕД», - про що отримано підтвердження у вигляді квитанції № 1 (11:44:43) з відомостями про доставку зазначеного документу до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цього документу;

- 05.02.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 10 від 23.01.2015 року на суму ПДВ 8 906,17 грн. та податкову накладну № 11 від 23.01.2015 року на суму ПДВ 1 440,00 грн. - де значення графи «Код товару згідно УКТ ЗЕД» не заповнені, - про що отримано підтвердження у вигляді квитанцій № 1 (16:33:58, 16:40:20) з відомостями про доставку зазначених документів до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цих документів;

- 06.02.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 12 від 26.01.2015 року на суму ПДВ 497,00 грн., податкову накладну № 13 від 27.01.2015 року на суму ПДВ 3 333,33 грн., податкову накладну № 14 від 28.01.2015 року на суму ПДВ 9 736,00 грн., податкову накладну № 15 від 28.01.2015 року на суму ПДВ 5 158,90 грн. та податкову накладну № 16 від 28.01.2015 року на суму ПДВ 5 086,19 грн. - де значення графи «Код товару згідно УКТ ЗЕД» не заповнені, - про що отримано підтвердження у вигляді квитанцій № 1 (14:06:08, 14:06:58, 14:08:06, 14:09:23, 14:10:07) з відомостями про доставку зазначених документів до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цих документів;

- 09.02.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 17 від 29.01.2015 року на суму ПДВ 3 333,33 грн., податкову накладну № 18 від 30.01.2015 року на суму ПДВ 6 415,83 грн. та податкову накладну № 19 від 30.01.2015 року на суму ПДВ 2 350,00 грн. - де значення графи «Код товару згідно УКТ ЗЕД» не заповнені, - про що отримано підтвердження у вигляді квитанцій № 1 (13:43:45, 13:46:18, 13:47:54) з відомостями про доставку зазначених документів до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цих документів;

- 11.02.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 20 від 30.01.2015 року на суму ПДВ 4 193,99 грн., податкову накладну № 21 від 30.01.2015 року на суму ПДВ 3 799,00 грн., податкову накладну № 22 від 30.01.2015 року на суму ПДВ 6 734,80 грн. та податкову накладну № 23 від 30.01.2015 року на суму ПДВ 3 734,10 грн. - де заповнено значення графи «Код товару згідно УКТ ЗЕД», про що отримано підтвердження у вигляді квитанцій № 1 (13:35:15, 13:36:14, 13:37:05, 13:38:11) з відомостями про доставку зазначених документів до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цих документів;

- 18.02.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 1 від 03.02.2015 року на суму ПДВ 7 524,00 грн. та податкову накладну № 2 від 04.02.2015 року на суму ПДВ 1 146,44 грн., про що отримано підтвердження у вигляді квитанцій № 1 (15:13:50, 15:12:02) з відомостями про доставку зазначених документів до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цих документів;

- 19.02.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 3 від 09.02.2015 року на суму ПДВ 6 442,40 грн., податкову накладну № 4 від 10.02.2015 року на суму ПДВ 4 290,34 грн., податкову накладну № 5 від 12.02.2015 року на суму ПДВ 5 829,62 грн., податкову накладну № 6 від 13.02.2015 року на суму ПДВ 560,00 грн. та податкову накладну № 7 від 16.02.2015 року на суму ПДВ 1 480,00 грн., про що отримано підтвердження у вигляді квитанцій № 1 (18:07:48, 18:32:23, 18:08:31, 18:12:22, 18:15:32) з відомостями про доставку зазначених документів до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цих документів;

- 20.02.2015 року позивач надіслав податкову накладну № 8 від 16.02.2015 року на суму ПДВ 1 366,67 грн. про що отримано підтвердження у вигляді квитанції № 1 (22:49:03) з відомостями про доставку зазначеного документу до центрального рівня органу ДФС України та неприйняття цього документу.

В даних квитанціях № 1 від 23.01.2015 року, 26.01.2015 року, 05.02.2015 року, 06.02.2015 року, 09.02.2015 року, 11.02.2015 року, 18.02.2015 року, 19.02.2015 року та 20.02.2015 року, копії яких наявні в матеріалах справи, містяться посилання на виявлення помилки - «для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті - ЄДРПОУ: ' 38578491', код ДПІ: ' 2658'. Можливо відсутній договір з ДФСУ» (формулювання помилки одного і того самого змісту у всіх випадках).

Таким чином, як вбачається з наявних матеріалів справи та усних пояснень представників сторін, наданих в судовому засіданні у справі, причиною відмови у прийнятті перелічених вище податкових накладних позивача був факт відсутності на момент надходження таких податкових документів укладеного між ТОВ «Комплектсервіс-2017» і органом Державної фіскальної служби договору про визнання електронних документів, оскільки попередньо укладений договір від 13.03.2014 року за № 060320131 був розірваний контролюючим органом, відповідно до ст.ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України в односторонньому порядку, що виражається в направленні на адресу позивача письмового повідомлення від 19.01.2015 року № 724/10/26-58-10-42.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Щодо правомірності та обґрунтованості позовних вимог позивача про визнання протиправним і скасування рішення відповідача-2 про розірвання договору про визнання електронних документів № 060320131 від 13.03.2014 року та зобов'язання вчинити дії по поновленню дії такого договору судом вбачається наступне.

У відповідності до норм пп. 16.1.2 та пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), платник податків зобов'язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначає Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року № 233, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 року за № 320/15011, (далі по тексту - Інструкція).

Пунктом 1 розд. 2 зазначеної Інструкції встановлено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

При цьому, згідно положень п. 5 розд. 3 цієї Інструкції, для подання електронних податкових документів платник податків має попередньо укласти з органом ДПС за місцем реєстрації договір про визнання електронної звітності (за затвердженими формою та змістом - Додаток 1 до Інструкції) та отримати спеціальне програмне забезпечення.

Зокрема, розділом 6 додатку І Інструкції встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (пункт 1).

З моменту укладання цього Договору всі попередні домовленості та укладені правочини між Платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність (пункт 2).

Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів (пункт 3).

Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації (пункт 4).

У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається (пункт 5).

З огляду на викладені вище правові норми вбачається, що у межах спірних правовідносин законодавством встановлено виключні випадки, які дають право органу ДПС розірвати договір в односторонньому порядку, а саме: у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Зі змісту наявного в матеріалах справи листа відповідача-2 від 19.01.2015 року № 724/10/26-58-10-42 не вбачається визначення податковою інспекцією конкретної причини, згідно п. 4 розд. 6 Договору від 13.03.2014 року № 060320131 для розірвання такого договору.

Що ж до посилань відповідача-2 на допущення платником податків (позивачем) факту істотного порушення умов договору про визнання електронних документів, оскільки за даними довідки структурного підрозділу ДПІ № 3370/11 від 30.12.2014 року місцезнаходження ТОВ «Комплектсервіс-2017» за податковою адресою не встановлено, а жодних повідомлень про зміну адреси від підприємства не надходило, то суд не приймає їх до уваги як належні з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи-підприємця.

При цьому, у розумінні норми ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

В свою чергу, у п. 45.2 ст. 45 ПК України закріплено поняття «податкової адреси юридичної особи», під якою розуміється місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців.

Так, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (надалі - Закон № 755-IV) визначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відомості про юридичну особу (серед яких, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи ) включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (ч. 1 і 2 ст. 17 цього Закону).

В Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб (ч. 5 ст. 17 Закону № 755-IV).

За приписами норми ч. 1 ст. 18 Закону № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За даними наявними у матеріалах справи спеціальними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 30.12.2014 року та 05.01.2015 року, місцезнаходженням ТОВ «Комплектсервіс-2017» є м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, будинок 5, літера Б, кімната 701-1, статус відомостей про таку юридичну особу «підтверджено».

Крім того, з інших матеріалів справи наданих позивачем, а саме: описів документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «підтвердження відомостей про юридичну особу», датованих 21.01.2015 року, 16.02.2015 року, 19.02.2015 року та 06.03.2015 року, вбачається підтвердження підприємством відомостей про своє місцезнаходження на виконання письмових повідомлень державного реєстратора № 289/10.5-18 від 17.01.2015 року, № 858/06.5-18 від 18.02.2015 року і № 1074/08.5-18 щодо необхідності подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичні обставини щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо місцезнаходження позивача, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві не надано, а тому суд приходить до висновку, що відомості про місцезнаходження ТОВ «Комплектсервіс-2017», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є достовірними, а посилання відповідача-2 на відсутність підприємства за місцезнаходженням - необґрунтованими.

Таким чином, суд вважає, що правові підстави для розірвання договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131 в односторонньому порядку у відповідача-2 були відсутні, а тому такі дії ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві є протиправними.

Водночас, щодо визначеного позивачем способу захисту порушеного права шляхом визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про розірвання договору про визнання електронних документів № 060320131 від 13.03.2014 року суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, КАС України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

Нормативно-правовий акт - виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Матеріали даної справи окремо не містять письмово оформленого рішення контролюючого органу про розірвання договору про визнання електронних документів з позивачем, а безпосередньо зі змісту письмового листа ДПІ 19.01.2015 року № 724/10/26-58-10-42 не вбачається, що останній має обов'язковий характер і встановлює для ТОВ «Комплектсервіс-2017» права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Разом з тим, правила ст. 105 КАС України, стосовно зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав, не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом. Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду України від 20.04.2010 року, ЄДРСР № 9341137).

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, для належного захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про визнання протиправними дії ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131.

В частині позовних вимог про зобов'язання відповідачів поновити виконання договору № 060320131 від 13.03.2014 року, то суд вважає за необхідне відмовити, оскільки, визнання протиправним дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку такого договору є достатнім способом захисту прав позивача, оскільки договір від 13.03.2014 року № 060320131 вважається чинним до моменту укладення між ТОВ «Комплектсервіс-2017» і ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві нового договору про визнання електронних документів від 11.03.2015 року № 110320151 (згідно умов п. 2 розд. 6 цього нового Договору).

Щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідачів, що полягають у відмові в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, виписаних ТОВ «Комплектсервіс-2017», то суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції чинній на момент виписки податкових накладних), платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Пунктом 201.2 ст. 201 ПК України встановлено, що форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зокрема, форма податкової накладної та порядок її заповнення, на момент виникнення спірних правовідносин, були затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 року № 957 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2014 року за № 1235/26012.

Одночасно, порядок видачі податкових накладних регламентовано п. 201.10 ст. 201 ПК України, відповідно до якого при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами (пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Відповідно до абз. 7 - 10 п. 201.10 ст. 201 зазначеного Кодексу, датою та часом надання податкової накладної в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції..

Якщо надіслані податкові накладні сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних..

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних платників податку на додану вартість-продавців товарів (послуг) встановлений Кабінетом Міністрів України, а саме: Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (надалі - Порядок № 1246).

Згідно абз. 2 п. 1 Порядку № 1246, подання податкової накладної та/або розрахунку коригування Державній податковій службі в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого Державною податковою службою.

Внесення відомостей, що містяться у податковій накладній, до Реєстру (надалі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній податковій службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години (п. 2 цього Порядку).

Положеннями п. 7 - 11 зазначеного Порядку № 1246 визначено, що після надходження податкової накладної в електронній формі до Державної податкової служби здійснюється її розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться її реєстрація.

Для підтвердження прийняття податкової накладної до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначеного документу, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Датою та часом подання податкової накладної в електронній формі Державній податковій службі є дата та час, зазначені у квитанції про її прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної, надсилається протягом операційного дня продавцеві. Якщо протягом операційного дня продавцеві не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

У силу приписів норми абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період..

За результатами дослідження наявних матеріалів справи судом встановлено, що електронні податкові накладні №№ 1, 2, 3 від 12.01.2015 року, №№ 4, 5 від 12.01.2015 року, №№ 6, 7 від 13.01.2015 року, №№ 8, 9 від 16.01.2015 року, №№ 10,11 від 23.01.2015 року, № 12 від 26.01.2015 року, № 13 від 27.01.2015 року, №№ 14, 15, 16 від 28.01.2015 року, № 17 від 29.01.2015 року, №№ 18, 19 від 30.01.2015 року, №№ 20, 21, 22, 23 від 30.01.2015 року, № 1 від 03.02.2015 року, № 2 від 04.02.2015 року, № 3 від 09.02.2015 року, № 4 від 10.02.2015 року, № 5 від 12.02.2015 року, № 6 від 13.02.2015 року, № 7 від 16.02.2015 року, № 8 від 16.02.2015 року були направлені позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням строку, визначеного норм. абз. 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України, та містили всі обов'язкові реквізити податкової накладної, достовірність яких відповідачі під час судового розгляду справи не спростували.

Більш того, у ході судового розгляду даної справи відповідачами не були надані до суду належні документальні докази на підтвердження наявності у контролюючих органів правових підстав для неприйняття електронних податкових документів (податкових накладних) позивача з інших підстав, ніж зазначено в квитанціях № 1.

З огляду на вищевикладене та попередньо сформовані висновки про протиправність розірвання відповідачем-2 договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131, з урахуванням того, що, у відповідності положень пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, Єдиний реєстр податкових накладних ведеться саме центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику, яким станом на момент розгляду справи судом є Державна фіскальна служба України, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача-1 по неприйняттю податкових накладних ТОВ «Комплектсервіс-2017» за №№ 1, 2, 3 від 12.01.2015 року, №№ 4, 5 від 12.01.2015 року, №№ 6, 7 від 13.01.2015 року, №№ 8, 9 від 16.01.2015 року, №№ 10,11 від 23.01.2015 року, № 12 від 26.01.2015 року, № 13 від 27.01.2015 року, №№ 14, 15, 16 від 28.01.2015 року, № 17 від 29.01.2015 року, №№ 18, 19 від 30.01.2015 року, №№ 20, 21, 22, 23 від 30.01.2015 року, № 1 від 03.02.2015 року, № 2 від 04.02.2015 року, № 3 від 09.02.2015 року, № 4 від 10.02.2015 року, № 5 від 12.02.2015 року, № 6 від 13.02.2015 року, № 7 від 16.02.2015 року, № 8 від 16.02.2015 року є протиправними, а в силу норм п. 201.10 ПК України і п. 10 і 11 Порядку № 1246, дані податкові накладні вважаються прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано позивачем, а саме: 23.01.2015 року - податкові накладні від 12.01.2015 року за №№ 1, 2, 3, від 13.01.2015 року за №№ 6, 7; 26.01.2015 року - податкова накладні від 12.01.2015 року №№ 4, 5, від 16.01.2015 року за №№ 8,9; 05.02.2015 року - податкові накладні від 23.01.2015 року за №№ 10, 11; 06.02.2015 року - податкові накладні від 26.01.2015 року за № 12, від 27.01.2015 року за № 13, від 28.01.2015 року за №№ 14, 15, 16; 09.02.2015 року - податкові накладні від 29.01.2015 року за № 17, від 30.01.2015 року за №,№ 18, 19; 11.02.2015 року - податкові накладні від 30.01.2015 року за №,№ 20, 21, 22, 23; 18.02.2015 року - податкові накладні від 03.02.2015 року за № 1, від 04.02.2015 року № 2; 19.02.2015 року - податкові накладні від 09.02.2015 року за № 3, від 10.02.2015 року за № 4, від 12.02.2015 року за № 5, від 13.02.2015 року за № 6, від 16.02.2015 року за № 7; 20.02.2015 року - податкова накладна від 16.02.2015 року № 20.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ТОВ «Комплектсервіс-2017» підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дії ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131, визнання протиправними дій ДФС України щодо неприйняття податкових накладних за переліком наведеним вище та зобов'язання реєстрації останніх в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові. У задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 13.03.2014 року № 060320131.

3. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017» (ідентифікаційний код: 38578491) від 12.01.2015 року за №№ 1, 2, 3, 4 і 5, від 13.01.2015 року за №№ 6 і 7, від 16.01.2015 року за №№ 8 і 9, від 23.01.2015 року за №№ 10 і 11, від 26.01.2015 року за № 12, від 27.01.2015 року за № 13, від 28.01.2015 року за №№ 14, 15, 16, від 29.01.2015 року за № 17, від 30.01.2015 року за №№ 18 і 19, від 30.01.2015 року за №№ 20, 21, 22 і 23, від 03.02.2015 року за № 1, від 04.02.2015 року за № 2, від 09.02.2015 року за № 3, від 10.02.2015 року за № 4, від 12.02.2015 року за № 5, від 13.02.2015 року за № 6, від 16.02.2015 року за № 7, від 16.02.2015 року за № 8 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектсервіс-2017» (ідентифікаційний код: 38578491) від 29.12.2014 року № 1, від 29.12.2014 року № 2 та від 29.12.2014 року № 3 станом на дату фактичного їх подання до реєстрації, а саме - станом на 23.01.2015 року - податкові накладні від 12.01.2015 року за №,№ 1, 2, 3, від 13.01.2015 року за №,№ 6, 7; 26.01.2015 року - податкова накладні від 12.01.2015 року №,№ 4, 5, від 16.01.2015 року за №, № 8,9; 05.02.2015 року - податкові накладні від 23.01.2015 року за №,№ 10, 11; 06.02.2015 року - податкові накладні від 26.01.2015 року за № 12, від 27.01.2015 року за № 13, від 28.01.2015 року за №,№ 14, 15, 16; 09.02.2015 року - податкові накладні від 29.01.2015 року за № 17, від 30.01.2015 року за №,№ 18, 19; 11.02.2015 року - податкові накладні від 30.01.2015 року за №,№ 20, 21, 22, 23; 18.02.2015 року - податкові накладні від 03.02.2015 року за № 1, від 04.02.2015 року № 2; 19.02.2015 року - податкові накладні від 09.02.2015 року за № 3, від 10.02.2015 року за № 4, від 12.02.2015 року за № 5, від 13.02.2015 року за № 6, від 16.02.2015 року за № 7; 20.02.2015 року - податкова накладна від 16.02.2015 року № 20.

5. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.О. Скочок

Судді К.М. Кобилянський

Б.В. Санін