Справа № 0670/2247/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2015р. м. Київ К/9991/42768/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

секретар судового засідання Іванов К.Ю.

за участю представників згідно журналу судового засіданні від 09.04.2015 (в матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі Державної податкової служби на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2012

у справі № 0670/2247/11

за позовом Державної податкової інспекції у м. Житомирі Державної податкової

служби

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Житомирі Державної податкової служби (правонаступник - Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області) звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7528000 грн. за порушення Закону України „Про заборону грального бізнесу в Україні" на користь Державного бюджету України, конфіскувати 3 системні блоки для виходу в он-лайн казино, які належать відповідачу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2012 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в який просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 11.01.2011 працівниками УДСБЕЗ УМВС України в Житомирській області проведено перевірку інтерактивного клубу в АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог Закону України „Про заборону грального бізнесу в Україні".

За результатами перевірки складено акт контрольної закупки та 2 протоколи огляду місця події, з яких вбачається, що у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 встановлено 3 системні блоки, які на момент перевірки знаходилися в робочому стані з доступом до віртуального он-лайн казино та на них проводилась гра.

Працівником міліції Осінським І.М. проведено контрольну закупку 200 електронних кредитів через мережу Інтернет в он-лайн казино, за що адміністратору закладу заплачено 20 грн., та в присутності понятих проведено гру на комп'ютері.

В ході гри випала виграшна комбінація та було виграно на 30 грн. більше, ніж поставлено, дана сума була виплачена адміністратором клубу.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що на підставі матеріалів перевірки відносно ОСОБА_3 було порушено кримінальну справу за ч.1 ст. 203 КК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що у кримінальній справі відносно відповідача проводилося досудове слідство, вина не була доведена, таким чином у податкового органу були відсутні підстави для звернення до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій.

Закон України „Про заборону грального бізнесу в Україні" забороняє гральний бізнес для всіх фізичних та юридичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку.

Статтею 3 Закону України N 1334-VI від 15.05.2009 „Про заборону грального бізнесу в Україні", передбачено, що до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Застосування фінансових санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленим за позовом органів міліції та/або органів доходів і зборів.

Право на звернення контролюючого органу до суду з позовом про застосування санкцій, пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України, надано пп. 20.1.40 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанції, що позивачем факт порушення ОСОБА_3 вимог Закону України „Про заборону грального бізнесу в Україні" щодо організації та здійснення діяльності з проведення азартних ігор з метою отримання прибутку не підтверджено належними та допустимими доказами.

До позовної заяви в якості доказів порушення ОСОБА_3 приєднані копії протоколу огляду місця події, пояснень від осіб, які були відібрані працівниками міліції, тобто документів, які є доказами у кримінальній справі, яка на час розгляду цієї справи перебувала у провадженні Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області.

Станом на день подачі позову про стягнення штрафних санкцій у розмірі 7528000 грн. за порушення Закону України „Про заборону грального бізнесу в Україні" відповідного судового рішення по кримінальній справі, яке б набрало законної сили, не було прийнято, отже, у контролюючого органу не було права на звернення до суду з позовом про стягнення санкцій.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі Державної податкової служби на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2012 у справі № 0670/2247/11 залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2012 у справі № 0670/2247/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко