Справа № К/9991/6265/12-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2015р. м. Київ К/9991/6265/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Кохан О.С.,

представника позивача Поліщука В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2011 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2011 по справі №2а-5337/10/0670 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерня технологічного дизайну «Тетянин день» до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2011 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерня технологічного дизайну «Тетянин день» до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 26.05.2010 №/0 та від 22.06.2010 №/1.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2011 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2011 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийнято в цій частині нове рішення про задоволення позову. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 19.05.2010 №/0 та від 15.06.2010 №/1. В решті позовних вимог постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2011 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Новоград-Волинська об'єднана державна податкова інспекція 10.01.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 21.02.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2011 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2011, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпункту 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, пункту 12.1 статті 12, підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Новоград-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерня технологічного дизайну «Тетянин День» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 26.01.2008 по 31.12.2009.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», підпунктів 4.2.1 та 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, пункту 12.1 статті 12, підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

За результатами перевірки Новоград-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією складено акт від 11.05.2010 №626/05-53/23-20/35622432 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.06.2010 №/1, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 143591,00грн.; та від 22.06.2010 №/1, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 16127,37грн.

За результатами адміністративного оскарження скарги позивача залишені без задоволення у зв'язку з чим податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.06.2010 №/1 та від 22.06.2010 №/1.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 19.05.2010 №/0 та від 15.06.2010 №/1 колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

За змістом підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 зазначеного Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Отже, виходячи з положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються будь-які витрати, які пов'язані з господарською діяльністю платника податку та підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Відповідно до пункту 1.32 статті 1 зазначеного Закону господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відносив до складу валових витрат вартість придбання конструкторської документації у фізичної особи-підприємця Поліщука В.С.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, придбання позивачем конструкторської документації тісно пов'язане з основною діяльністю підприємства, було використано для виготовлення обладнання, необхідного для вирощування свиней та для реалізації певних функціональних можливостей вирощування свиней.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини, формування валових витрат здійснювалося підприємством з урахування вимог податкового законодавства, а податкові повідомлення-рішення від 19.05.2010 №/0 та від 15.06.2010 №/1 прийнято відповідачем безпідставно.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 26.05.2010 №/0 та від 22.06.2010 №/1 колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, податковим органом зроблено висновки про заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб оскільки позивач як податковий агент фізичної особи не сплатив вказаний податок з операції інвестування фізичною особою до статутного фонду господарського товариства об'єкту інтелектуальної власності.

Згідно з підпунктом 8.1.1 пункту 8.1 статті 84 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року.

За приписами підпункту 4.2.13 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються інвестиційний прибуток від здійснення платником податку операцій з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 4.3.3 та 4.3.17 цієї статті.

Згідно положень пункту 9.6.2 пункту 9.6 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту.

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу корпоративного права його емітентом, яке належало платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного фонду емітента корпоративних прав, внаслідок виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного фонду юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що вклад (внесок) фізичної особи у вигляді майна (що знаходиться у її власності) до статутного фонду юридичної особи є придбанням такою фізичною особою права власності на частку (пай) у статутному фонді юридичної особи, тобто є витратами, понесеними у зв'язку із придбанням інвестиційного активу, і не є доходом згідно з нормами пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та не відноситься до операцій з купівлі-продажу або обміну майна відповідно до положень статей 11, 12 цього Закону.

При здійсненні вказаної операції не виникає об'єкта оподаткування податком з доходів фізичних осіб у вигляді інвестиційного прибутку у разі, коли вартість придбаного фізичною особою інвестиційного активу дорівнює вартості майна, внесеного до статутного фонду юридичної особи, що має підтверджуватись сумою витрат, понесених фізичною особою у зв'язку з придбанням такого майна, або його грошовою оцінкою, здійсненою згідно з чинним законодавством.

За таких обставин, відповідачем податкові повідомлення-рішення від 26.05.2010 №/0 та від 22.06.2010 №/1 прийнято безпідставно.

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2011 по справі №2а-5337/10/0670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв