Справа № 242/38/15-а
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року справа №242/38/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Білак С.В., суддів Сухарьок М.Г., Сіваченко І.В., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 2 березня 2015 року у справі № 242/38/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі - відповідач, пенсійний орган) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач просив визнати протизаконною бездіяльність відповідача щодо неврахування мінімальної пенсії в розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність - 949 грн.; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області в період з 01.07.2014 року по 01.01.2015 року включно здійснити нарахування та виплату мінімальної пенсії в розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність - 949 грн. з відрахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у м.Селидове Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.07.2014 року по 12.07.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та визнати протизаконною бездіяльність відповідача щодо неврахування мінімальної пенсії в розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність - 949 грн.; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області в період з 01.07.2014 року по 01.01.2015 року включно здійснити нарахування та виплату позивачу мінімальної пенсії в розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність - 949 грн. з відрахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом розрахунок розміру пенсії позивача визначений як загальний розмір та складає 2913.43 грн. та суд першої інстанції вважає пенсію яку отримує позивач такою, що є більшою ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб які втратили працездатність, не звернувши уваги на вимоги Закону, що не загальний, а мінімальний розмір пенсії повинен бути не меншим ніж три мінімальні розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Отже мінімальний розмір пенсії шахтаря, визначений статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», повинен застосовуватися до розміру пенсії за віком, визначеного відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не до загального розміру пенсії.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо встановленої державної гарантії мінімально допустимого розміру пенсії за віком в Україні прийшов до висновку, що збільшення розміру пенсії передбачені ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та підвищення, встановлене Законом України «Про соціальний захист дітей війни» повинен включатись до мінімального розміру пенсії за віком позивача та складати загальний розмір пенсії за віком, а не підвищувати мінімальний розмір пенсії позивача як це передбачено вище наведеними нормами Закону.

Проводячи нарахування розміру пенсії, відповідач повинен був обрахувати позивачу мінімальну пенсію в розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 2014 рік - мінімальний розмір пенсії позивача ( 3 х 949.00 грн.) = 2847.00 грн.+ доплата за понаднормовий стаж ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 370 грн. + підвищення встановлене Законом України «Про соціальний захист дітей війни» 66. 43 грн. = загальний розмір пенсії позивача повинен складати 3283, 43 грн. Таким чином мінімальна пенсія призначена позивачу в розмірі 2408 грн. 80 коп. є меншою в порівнянні з законодавчо гарантованим мінімальним розміром пенсії за віком особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Відповідач в заперечення на апеляційну скаргу зазначив про те, що пенсія, яку отримує позивач є більшою ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області та отримує з 01.05.1989 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка призначена на підставі особистого звернення із заявою № 637 від 26.04.1989 року.

На момент призначення пенсії, страховий стаж позивача складав 36 років 02 місяців 03 днів Заробітна плата обчислена за період з 01.01.1972 року по 31.12.1976 року.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасова втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат ті допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування і єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванню прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсії за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року №719-УІІ, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1176 гривень, для тих, хто відноситься до основних соціальних демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність, - 949 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок розміру пенсії позивача визначений як загальний розмір пенсії, який складає 2804 грн. 43 коп. Розмір пенсії обчислений відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» складає 2408 грн. 80 коп.; доплата за понаднормовий стаж передбачена ст.28 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначена 370 грн.11 коп. Підвищення, встановлене Законом України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено в розмірі 66 грн. 43 коп. Доплата до трьох розмірів прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність - 42 грн. 57 коп.

Таким чином, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи позивача про те, що відповідач повинен був обрахувати позивачу мінімальну пенсію в розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 2014 рік - мінімальний розмір пенсії позивача ( 3 х 949.00 грн.) = 2847.00 грн.+ доплата за понаднормовий стаж 370 грн. + підвищення встановлене Законом України «Про соціальний захист дітей війни» 66. 43 грн., загальний розмір пенсії позивача повинен складати 3283, 43 грн., оскільки пенсія, яку отримує позивач - 2913 грн. 43 коп., є більшою ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, оскільки статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям встановлюється у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що відповідач діяв в межах своєї компетенції та згідно норм чинного законодавства, тому вимоги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною щодо неврахування йому мінімальної пенсії в розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність 949 грн. є безпідставними.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційні скарги і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст. 206, ст. 211, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 02 березня 2015 року у справі № 242/38/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді М.Г.Сухарьок

І.В.Сіваченко