Справа № 2а/1770/61/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Київ К/800/10388/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Рівненській області (правонаступник Контрольно-ревізійного управління в Рівненській області) на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року у справі №2а/1770/61/2012 за позовом Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області до Державної фінансової інспекції в Рівненській області, треті особи: Демидівська районна державна адміністрація, Фермерське господарство «Добробут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь-Агро», Фермерське господарство «Миколай-Т» про визнання протиправним та скасування пункту вимоги

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012 року Боремельська сільська рада звернулась з позовом до Державної фінансової інспекції в Рівненській області, треті особи: Демидівська районна державна адміністрація, Фермерське господарство «Добробут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь-Агро», Фермерське господарство «Миколай-Т» про визнання протиправним та скасування пункту 3 вимоги № 210-11/1499 від 21.12.2011 року «Про вжиття заходів по усуненню недоліків за наслідками ревізії».

В обґрунтування своїх вимог сільська рада зазначила, що покладення обов'язку ініціювання зміни орендної плати та відповідальності за її невідповідність рішенню Рівненської обласної ради на Боремельську сільську раду суперечить п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», оскільки правом передачі в оренду не витребуваних земельних ділянок (паїв) на території Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області за межами населеного пункту наділена Демидівська районна державна адміністрація, відповідно саме вона може встановлювати оренду плату, ініціювати її зміну або розірвання договорів.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2012 року позов задоволено частково. Пункт 3 вимоги Контрольно-ревізійного відділу в Млинівському районі Контрольно-ревізійного управління в Рівненській області № 210-11/1499 від 21.12.2011 року «Про вжиття заходів по усуненню недоліків за наслідками ревізії» в частині зобов'язання: «Внести, керуючись частиною З статті 631 Цивільного кодексу України, зміни до договорів оренди земельних часток (паїв) в частині підвищення розміру орендної ставки. В разі відмови контрагентами внести такі зміни - розірвати договори в установленому порядку», - визнано протиправним та скасовано. В решті позову - відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову скасовано, прийнято в цій частині нову постанову. Позовні вимоги Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області задоволено. Визнано протиправним та скасовано п.3 вимоги Контрольно-ревізійного відділу в Млинівському районі Контрольно-ревізійного управління у Рівненській області №210-11/1499 від 21.12.2011р. «Про вжиття заходів по усуненню недоліків за наслідками ревізії».

Не погоджуючись з постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року, Державна фінансова інспекція в Рівненській області звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до п.1.4.6.1 плану роботи КРВ в Млинівському районі на III квартал 2011 року, посадовими особами КРВ в Млинівському районі проведено планову ревізію формування та виконання бюджету, використання бюджетних коштів на утримання установ, що фінансуються з сільського бюджету, дотримання законодавства при використанні земель та комунального майна Боремельської сільської ради за період з 01.01.2008 року по 01.09.2011 року, про що складено акт ревізії від 18.11.2011 №210-16/019.

Вибірковою перевіркою дотримання вимог чинного законодавства при встановленні орендної плати за не витребувані земельні частки (паї), які знаходяться за межами населених пунктів на території Боремельської сільської ради встановлено, що розмір річної орендної плати затверджений в договорах, є нижчим, ніж розмір орендної плати відповідно до вимог п.2.14 рішення Рівненської обласної ради від 18.12.2009 р. № 1437 "Про Тимчасове положення про надання в оренду нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв), земельних ділянок для ведення сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, що входять до складу спадщини, яка може бути визнана відумерлою, та передана в комунальну власність територіальної громади відумерлої спадщини". Внаслідок не приведення умов вищевказаних договорів оренди не витребуваних земельних часток (паїв) у відповідність до п.2.14 рішення Рівненської обласної ради від 18.12.2009 р. № 1437 розрахунково втрачено доходів від оренди земельних часток (паїв) на загальну суму 19711,96 грн.

21.12.2011 р. КРВ в Млинівському районі направило Боремельському сільському голові М.В. Нагорнюку вимогу № 210/11/1499 "Про вжиття заходів по усуненню недоліків за наслідками ревізії", пунктом 3 якої вимагалось внести, керуючись ч. 3 ст.631 ЦК України, зміни до договорів оренди земельних часток (паїв) в частині підвищення розміру орендної ставки; відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість за орендарями в загальній сумі 19711,96 грн., в т.ч. за орендарями ФГ "Добробут" сума дебіторської заборгованості становить 19146,06 грн., за ТОВ "Волинь Агро" - 359,79 грн., за ФГ "Миколай - Т" - 206,11 грн. В разі відмови контрагентами внести такі зміни - розірвати договір в установленому порядку. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у заниженні орендних ставок, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що частина 3 статті 631 Цивільного кодексу України не регламентує підстав та порядку внесення змін в договір чи його розірвання, а відтак застосована відповідачем до спірних правовідносин безпідставно. Крім того, на час надіслання контролюючим органом позивачу спірної вимоги станом на 21.12.2011 року, закінчився термін дії договору оренди від 30.12.2009 року з ТОВ «Волинь-Агро», а також договорів оренди від 05.01.2010 року з ФГ «Добробут».

Між тим, суд апеляційної інстанції задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі виходив з того, що повноваження на укладення договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв) в даному випадку належать Демидівській райдержадміністрації, яка делегувала повноваження лише стосовно укладення договору оренди Боремельській сільській раді, визначивши при цьому всі істотні умови договору оренди, такі як об'єкт оренди, строк дії, орендна плата та інше. Сільська рада в свою чергу не могла встановлювати інший розмір орендної плати, ніж визначений в розпорядженнях. Крім того, оскільки станом на винесення листа-вимоги термін дії вище зазначених договорів оренди закінчився, тому зміна розміру орендної плати або розірвання договору в даному випадку не допускається.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду вважає правомірним висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позову в повному обсязі, однак вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування», діючого до 31.12.2010, до загальнодержавних платежів належать такі податки і збори (обов'язкові платежі), як плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про плату за землю», діючого до 31.12.2010, плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 якого визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 40.1 статті 40 Кодексу розділ ІІ Податкового кодексу України визначає порядок адміністрування податків та зборів, визначених у розділі I цього Кодексу, а також порядок контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства у випадках, коли здійснення такого контролю покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 розділу ІІ Кодексу (діючого на час звернення позивача до суду) контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Таким чином, здійснення контролю за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності не належить до компетенції позивача, а відноситься до повноважень органів державної податкової служби.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування пункту 3 вимоги № 210-11/1499 від 21.12.2011, однак з інших мотивів.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області відхилити, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: