Справа № 826/14625/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 квітня 2015 року № 826/14625/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Мазур А.С., суддів Кротюка О.В., Літвінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Міністерства охорони здоров'я України
провизнання протиправною бездіяльності та відшкодування моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров'я України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо незадоволення дев'яти вимог позивача, викладених у заяві від 05.07.2014, невжиття заходів про надання медичної допомоги;

- стягнути з Міністерства охорони здоров'я України на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 3 000,00 гривень.

Позов вмотивовано неналежним розглядом Міністерства охорони здоров'я України заяви позивача та ненадання йому запитуваної інформації по 9 питанням, викладених у заяві від 05.07.2014. При цьому відповідач, не розглянувши заяву по суті, направив її до Департаменту охорони здоров'я Херсонської обласної адміністрації для розгляду порушених у зверненні питань та вжиття відповідних заходів. Позивач вважає таку відписку порушенням його конституційного права на отримання інформації та невиконанням вимог Закону України «Про звернення громадян», що є підставою звернення з даним позовом до суду.

Відповідач у письмових поясненнях щодо позову заперечив, зазначивши про його необґрунтованість з підстав, що Міністерство охорони здоров'я України не є розпорядником витребуваної позивачем інформації.

Позивач та уповноважений представник відповідача у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, однак направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Враховуючи положення частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення та дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За змістом підпункту тринадцятого пункту 4 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 467 та пункту 4 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», МОЗ України виконує функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління, призначає на посаду та звільняє з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Херсонська обласна клінічна лікарня відноситься до комунальної форми власності, а органом управління виступає Херсонська обласна рада, а тому зазначений заклад не відноситься до сфери управління Міністерства охорони здоров'я України

При цьому, згідно підпункту 1 пункту «а» статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Відповідно до підпункту 10 частини четвертої статті 42 цього Закону сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Крім того, у відповідності до пункту 6 Положення МОЗ України здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через структурні підрозділи з питань охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Згідно підпункту 2 пункту 4, пункту 5 Положення про Департамент охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Херсонської обласної державної адміністрації від 24.01.2013 № 30, Департамент охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації здійснює управління закладами охорони здоров'я, які утримуються за рахунок коштів обласного бюджету, організація їх кадрового, матеріально-технічного і методичного забезпечення; розглядає в установленому законодавством порядку звернення громадян.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 05.07.2014 звернувся з заявою до Міністерства охорони здоров'я України, відповідно до якої просив:

« 1. Провести перевірку методики лікування пацієнтів в урологічному відділенні Херсонської ОКЛ, оскільки в ньому до операції не провадяться обстеження щодо виявлення збудника захворювання простати і не надається лікування відповідно антибіотикограми, без якого пацієнти не отримують покращення здоров'я після операції, лікувати потрібно не тільки чоловіка, але й дружину.

2. Надати оцінку особистого вкладу завідуючим урологічного відділення Херсонської ОКЛ ОСОБА_2., кількості проведених ним операцій, оскільки утримання семи лікарів на 35 ліжок, які не завжди заповнені - це розкіш для бідної держави, яка стане багатою, якщо позбавитись непрофесіоналів.

3. По результатам перевірки прийняти рішення про позбавлення лікаря ОСОБА_2. із займаної посади, оскільки ним за 15 років не вжито заходів про надання мені ефективної медичної допомоги або пропозиції лікування в іншому профільному закладі.

4. Запровадити європейські стандарти лікування в цьому відділенні, забезпечивши європейським обладнанням.

5. Надати пояснення причини відхилення від норми аспартатамінотрасферази відповідно біохімічного аналізу крові № 63, вплив його на стан здоров'я і заходи щодо його усунення.

6. Запровадити в Україні запропоновану мною реформу медичної галузі, європейські стандарти лікування і навчання у вищих навчальних закладах.

7. Хворих з камінням в простаті включити в перелік інвалідизуючого захворювання, оскільки ці пацієнти неспроможні до самообслуговування і потребують стороннього догляду.

8. Видати книгу з назвою, подібно мною зазначену, для підготовки населення до проведення обов'язкового обстеження на виявлення паразитів, в якій викласти дорожню карту для пацієнтів.

9. Вирішити питання щодо направлення мене для обстеження і лікування до кращої профільної клініки України як ветерана праці із 54-річним безперервним стажем роботи відповідно наявного в мене договору добровільного медичного страхування Страхової компанії «Нафтагазстрах» №20-10-0099131 на суму 10 000,00 грн.»

Листом від 22.07.2014 № 3.12-М-8284/7295-зв Міністерство охорони здоров'я України направило вищевказану заяву ОСОБА_1 для розгляду до Департаменту охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації, мотивуючи тим, що питання, викладені у заяві, віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування.

Крім того, Департамент охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я України листом від 03.09.2014 № 3.23-М-10313/9355-зв повідомив позивача про те, що відповідно до ст.ст. 15, 16 Закону України «Про звернення громадян» та пп. 11 п. 4, п.п. 6, 7 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, опрацював його повторне звернення на Урядову гарячу лінію стосовно неотримання відповіді на попереднє звернення, вказавши, що МОЗ України опрацювало попереднє звернення та з метою вирішення порушених питань доручило Департаменту охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації листом від 03.09.2014 № 3.23-М-8284/7295-зв розглянути порушені у зверненні питання та вжити відповідних заходів, про що буде повідомлено письмово на вказану позивачем адресу.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про звернення громадян».

За змістом статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У відповідності до статті 3 цього Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у зв'язку із тим, що питання, викладені у заяві позивача віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування, відповідач листом від 22.07.2014 № 3.12-М-8284/7295-зв направив заяву позивача до Департаменту охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації для розгляду та надання відповіді по суті.

Згідно статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Таким чином, Міністерство охорони здоров'я України в межах компетенції та строків, визначених законодавством, направило заяву позивача до Департаменту охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації, про що його було повідомлено.

Відтак, аналіз змісту листа Міністерства охорони здоров'я України від 22.07.2014 № 3.12-М-8284/7295-зв за висновком суду, свідчить про те, що відповідачем належним чином та у відповідності до норм чинного законодавства розглянуто заяву позивача від 05.07.2014 року та надано відповідь.

В частині відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов'язання.

Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Таким чином, з урахуванням вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок незадоволення його дев'яти вимог, що викладені у заяві від 05.05.2014, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем не порушено норми чинного законодавства, а отже, не були порушені законні права позивача. Тому вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене в сукупності, дослідивши наявні у справі докази та проаналізувавши норми чинного законодавства з приводу даного спору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправною бездіяльності та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.С. Мазур

Судді: О.В. Кротюк

А.В. Літвінова