Справа № 825/907/15-а
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Чернігів Справа № 825/907/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

при секретарі - Тищенко М.В.,

за участі адвоката - Розмовенко О.Г.

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Коворотного М.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.03.2015 року звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області і просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 14.04.2014 № про накладення на нього стягнень, передбачених пунктом 122.1 статті 122 Податкового кодексу України; стягнути з Державного бюджету України судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що винесення податкового повідомлення-рішення, яким нараховано штрафні санкції за порушення термінів сплати єдиного податку з фізичних осіб є протиправним, оскільки позивачем в терміни, встановлені Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» № 727/98 від 03.07.1998 року та Податковим кодексом України, було сплачено податкові зобов'язання з єдиного податку за липень 2011 року та за березень, квітень, червень, липень 2013 року. Зазначене підтверджується відповідними квитанціями про перерахування до бюджету узгоджених грошових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб. Враховуючи наведене, позивач наполягає на тому, що ним дотримано вимоги податкового законодавства, а відповідачем протиправно винесено податкове повідомлення-рішення, а тому просить його скасувати.

В судовому засіданні адвокат та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що твердження позивача про те, що ним не було порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання, а також його посилання на квитанції за №246/247; № 5575.1113.6; № 6673.440.1; №232/232 не відповідають дійсності. Відповідач зазначає, що кожний факт сплати, який підтверджують вищезазначені квитанції, здійснений у післяопераційний час. Згідно Положення Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» операційний час - частина операційного дня банку, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього самого робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком самостійно та закріплюється в його внутрішніх нормативних актах. Тобто, якщо платник податків вносить кошти до банку після закінчення операційного часу, то обробка операції здійснюється тільки в наступний операційний день. Отже, враховуючи всю сукупність наведених обставин, ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області вважає свої дії правомірними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що винесене із дотриманням норм податкового законодавства і просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, статті 76 та статті 86 Податкового кодексу України головним держінспектором-ревізором відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб управління оподаткування доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у місті Чернігові ГУ Міндоходів у Чернігівській області ОСОБА_4 проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

За результатами перевірки було складено акт від 25.03.2014 № 594/25-26-17-04-18/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_2:

ст. 2 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», а саме, ФОП ОСОБА_2 порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб по строку сплати 20.07.2011;

п. 295.1 статті 295 Податкового кодексу України, а саме, ФОП ОСОБА_2 начебто порушено терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб по строкам сплати 20.03.2013, 20.04.2013, 20.06.2013, 20.07.2013.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Чернігові було винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.04.2014 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 493,00 грн.

В ході проведеної перевірки ДПІ в м. Чернігові було встановлено, що ФОП ОСОБА_2 було самостійно обрано спрощену систему оподаткування та отримано Свідоцтво платника єдиного податку. Ставка єдиного податку встановлена місцевою радою на види діяльності: нотаріальна та інша юридична діяльність у 2011 році - 86,00 грн.

Ставка Єдиного податку встановлена місцевою радою для 2 групи 20% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) 2013 року становить 229,40 грн.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 порушив терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб, чим порушено ст.. 2 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» та п. 295.1 ст. 295 ПК України. ДПІ в м. Чернігові було встановлено, що позивачем було сплачено грошові зобов'язання по єдиному податку: 21.07.2011 року, термін сплати яких настав 20.07.2011 року; 21.03.2013 року, термін сплати яких настав 20.03.2013 року; 22.04.2013 року, термін сплати якого настав 20.04.2013 року; 21.06.2013 року, термін сплати якого настав 20.06.2013 року; 22.07.2013 року, термін сплати якого настав 22.07.2013 року.

Відповідно до ст.. 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 року № 727/98, що діяв протягом 2011 року, суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Пунктом 295.1 ст. 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно з пунктом 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Як свідчать, наявні в матеріалах справи квитанції про перерахування ФОП ОСОБА_2 коштів в рахунок погашення податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб, позивачем було дотримано строків сплати таких зобов'язань. Як свідчать норми Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» та Податкового кодексу України останнім днем для сплати єдиного податку визнається 20 число звітного місяця.

Відповідно до квитанції № 332/340 позивачем здійснено перерахування єдиного податку за липень 2011 року 20.07.2011 року. Зобов'язання по єдиному податку за березень 2013 року перераховано позивачем 20.03.2013 року (квитанція № 246/247); за квітень 2013 року зобов'язання перераховано 19.04.2013 року (квитанція 5575.1113.6); за червень 2013 року єдиний податок ФОП ОСОБА_2 перераховано 20.06.2013 року, про що свідчить квитанція № 6673.440.1; податкові зобов'язання за липень 2013 року позивачем перераховано 20.07.2013 року згідно квитанції 232/232 (а.с. 15-19).

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Таким чином, суд вважає, що зазначені квитанції свідчать про те, що ФОП ОСОБА_2 було виконано свої обов'язки як платника єдиного податку та здійснено перерахування узгоджених грошових зобов'язань до бюджету в строки, встановлені ст. 2 Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» та п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, а саме в останній день строку, протягом якого єдиний податок повинен бути сплачений. Таким чином, застосування до позивача заходів податкової відповідальності, у вигляді нарахування штрафних санкцій, за порушення, що не були ним вчинені, є протиправним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.

Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивачем дотримано строки перерахування до бюджету податкових зобов'язань по єдиному податку, тому суд приходить до висновку, що ним було дотримано вимоги Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» та Податкового кодексу України, а відтак нарахування йому штрафних санкцій за прострочення сплати єдиного податку є незаконним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ в м. Чернігові № від 14.04.2014 року, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Частиною 1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

ФОП ОСОБА_2 та адвокатом Розмовенко О.Г. було укладено договір про надання правової допомоги та участі адвоката в суді першої інстанції від 28.03.2014 року. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 23.03.2015 року та розрахунку компенсації витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, позивачем здійснено витрати на правову допомогу в сумі 1012,58 грн. Також, згідно квитанцій № ПН6373 від 25.03.2015 року та № 0.0.365040146.1 від 23.03.2015 року позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 182,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Міндоходів в Чернігівській області від 14.04.2014 року № .

Стягнути з Державного бюджету України 73 грн. 08 коп. судового збору на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Стягнути з Державного бюджету України 1012 грн. 58 коп. витрат на правову допомогу на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Кашпур