Справа № 643/807/15-а
Суддя: Марченко О. М.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/807/15-а
Провадження № 2-а/643/62/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Марченко О.М.

при секретарі - Накеурі І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними, зобов*язання вчинити певні дії, щодо нарахування та виплати державних пенсій, відповідно до вимог ст.ст. 50,54,67 Закону України " Про статус і соціальний захист громодян, які постраждали внаслідок Чорнобільської катастрофи", суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати противоправною відмову відповідача в перерахунку та виплаті щомісячних державних пенсій, основної та додаткової як особі що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком встановленої законом на час виплат; зобов'язати відповідача здійснити позивачу з 01.04.2014 року перерахунок та виплату щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ої групи, щодо зарахування якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. 54, 67 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат; зобов'язати відповідача здійснити позивачу починаючи з 01.04.2014 року перерахунок та виплату щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, я інваліду 2-ої групи, щодо зарахування якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. 50, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат; зобов'язати відповідача виконати постанову суду негайно та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця.

Свої вимоги мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи, особою віднесеною до 1 категорії, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач в судове засідання не з'явився, але в заяві просив позов розглядати за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання з'явилась, проти задоволення позову заперечувала, з підстав вказаних в запереченнях.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає право кожного громадянина на соціальний захист. Як передбачено частинами 2 та 3 статті 22 Конституції України, конституційні права гарантуються та не можуть бути скасованими або звуженими. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є ліквідатором ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, та відповідно до довідки МСЕК № 021521, був визнаний інвалідом 2 групи. Вказаний факт також підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до нього НОМЕР_2

Позивач перебуває на обліку в УПФУ Московського району м. Харкова та отримує пенсію. Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід ІІ групи, має право на державну пенсію, яка не може бути нижче восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленого розміру мінімальної пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 23.01.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 23.07.2014 року, тому позовні вимоги позивача за період з 01 квітня 2014 року до 22 липня 2014 року повинні бути залишені без розгляду.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008), особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Положеннями ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 05.10.06 р. N 231-V) встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону №796.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України № 530 "Деякі питання соціального захисту населення окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи заперечень УПФУ щодо правомірності нарахування та виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах встановлених Постановами Кабінету Міністрів України.

Суд зазначає, що при призначенні та перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії передбаченої ст.ст.50,54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосування положень ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є обов'язковим.

З урахуванням Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року № 1622-VІІ, при визначенні розміру пенсій позивачеві, починаючи з 03.08.2014р., норми та положення статей, зокрема, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового соціального страхування на 2014 рік.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян з 03.08.2014 року делеговано Кабінету Міністрів України і вони визначаються відповідно до урядових постанов, тому кінцева дату здійснення перерахунку обмежується попереднім днем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-170, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Позовні вимоги в частині звернення до суду за період з 01.04.2014 року по 22.07.2014 року залишити без розгляду.

Визнати противоправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в перерахунку та виплаті щомісячних державних пенсій, основної та додаткової як особі що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком встановленої законом на час виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату додаткової пенсії по інвалідності ОСОБА_1, згідно діючого законодавства, відповідно до вимог ст.49-50Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду другої групи, по захворюванню пов'язаному із наслідками аварії на ЧАЕС у розмірі 75% розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, основної та додаткової починаючи з 23.07.2014 року по 03.08.2014 року, з врахуванням фактично виплачених коштів та зміни розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у вказаний період.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги

Суддя Московського

районного суду м. Харкова О.М. Марчен