Справа № 2-а-1965/10
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-1965/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 1245 від 17 грудня 2008 року «Про самочинне будівництво, здійснено гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4.». Свої вимоги мотивує тим, що зазначене розпорядження винесено відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, оскільки в повноваження відповідача не входить зобов'язувати фізичних осіб демонтувати об'єкти самочинного будівництва. Крім того, прибудова до квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на праві власності, була здійснина при наявності всіх дозвільних документів та з дотриманням норм ДБН. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, пояснивши, що оскаржуване розпорядження було винесене Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-287/11, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 1245 від 17 грудня 2008 року «Про самочинне будівництво, здійснено гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4.» було зобов'язано позивачів, співвласників квартири АДРЕСА_1 в термін до 01.03.2009 року демонтувати самочинно побудований на землях міськземфонду триповерховий будинок розміром 12,61х13,8м та привести планування квартири до попереднього стану. /а.с.53/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 25 грудня 1995 року позивачам належала на праві власності квартира АДРЕСА_1, загальною площею 44,90 кв.м. /а.с.42/.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 вересня 2009 року було встановлено, що позивачі розпочали самовільне будівництво до зазначеної кварти, яке було дозволено продовжувати рішенням Залізничної райадміністрації №744 від 29.09.1997 року, після виготовлення та погодження робочої документації та отримання дозволу на будівництво і дані вимоги відповідачами були виконані, будинок споруджено відповідно до виготовленої проектної документації (висновок будівельне - технічної експертизи від 29.03.2002 року) з незначними відхиленнями від будівельних норм, що мало місце не тільки за вини позивачів, але й проектної організації.

Рішенням апеляційного суду Львівської області віл 14 листопада 2011 року у задоволенні позову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про демонтаж самочинного будівництва, здійснене останніми до квартира АДРЕСА_1, було відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, вищевказані рішення першої та апеляційної інстанцій носять преюдиціальний характер при вирішенні даної справи, а відтак суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що позивачі здійснили будівництво без будь-яких дозвільних документів, оскільки такі спростовуються обставинами та доказами, які були встановлені вказаними рішеннями судів.

Крім того, підпунктом 3 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що до відання виконавчих органів належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу».

З аналізу вищевказаної норми слідує, що до відповідача належить виключно здійснення і в установленому порядку контролю та зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва. Проте, контрольні повноваження та повноваження зупиняти будівництво, як тимчасовий захід, не мають нічого спільного із повноваженнями виносити про зобов'язання до вчинення певних дій, зокрема, до знесення у певний термін будь-яких об'єктів.

Таким чином, повноваження, передбачені підпунктом 3 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» не надають відповідачу права приймати рішення обов'язкового характеру стосовно зобов'язання осіб вчиняти певні дії, зокрема, до знесення у певний термін будь-яких об'єктів.

Як вбачається з оскаржуваного розпорядження № 1245, пунктом 2 зобов'язано позивачів демонтувати самочинно влаштовану прибудову до квартира АДРЕСА_1, а відтак відповідач вийшов за межі своєї компетенції, чим порушив вимоги пп. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 1245 від 17 грудня 2008 року «Про самочинне будівництво, здійснено гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4.». є протиправним, а відтак таке підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 69-72, 86, 158-163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 1245 від 17 грудня 2008 року «Про самочинне будівництво гр. ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4.».

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя:

Оригінал постанови.