Справа № 813/7288/14
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року № 813/7288/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

суддів Гавдика З.В.

Тертичного В.Г.

секретар судового засідання Шозда Г.В.

з участю позивача - ОСОБА_2;

представників від відповідачів - Мацелюх Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Сумській області, до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування приписів, розпорядження, наказу і протоколу,-

в с т а н о в и в :

Арбітражний керуючий ОСОБА_1, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, звернулася в суд з позовом до Головного управління юстиції у Сумській області та до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо проведення позапланових виїзних перевірок з 28.07.2014 року по 30.07.2014 року за результатами якої складена довідка від 30.07.2014 року за №40, акт від 08.08.2014 року за №40, припис про недопущення повторних порушень від 08.08.2014 року за №19, з 18.09.2014 року по 22.09.2014 року за результатами якої складена довідка від 22.09.2014 року за №50, акт від 01.10.2014 року за №49; з 21.08.2014 року по 16.10.2014 року за результатами якої складена довідка від 16.10.2014 року за №45, та акт від 27.10.2014 року за №57; про визнання протиправним та скасування припису від 02.10.2014 року за №24; про визнання протиправними дій відносно внесення до акту позапланової невиїзної перевірки від 01.10.2014 року за №49 недостовірних відомостей про порушення: п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників за №58 від 29.07.1993 року, ч.6 ст.3-1, ч.3 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; про визнання протиправним та скасування розпорядження про усунення порушень від 02.10.2014 року за №14; про визнання протиправним та скасування припису про недопущення повторних порушень від 08.08.2014 року за №19; про визнання протиправними дій відносно внесення до акту позапланової невиїзної перевірки від 08.08.2014 року за №40 недостовірних відомостей про порушення ч.6 ст.17 та ч.6 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; про визнання протиправними дій відносно внесення до акту позапланової невиїзної перевірки від 27.10.2014 року за №57 недостовірних відомостей про порушення ч.5 ст.124 Конституція України, ч.6 ст.3-1, абзац.3 ч.1 ст.25, ч.7 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; про скасування наказу Міністерства юстиції України за №264/7 від 04.12.2014 року та протоколу рішення дисциплінарної комісії від 20.11.2014 року про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на підставі подання №276 від 05.11.2014 року внесеного на підставі листа-пропозиції Головного управління юстиції у Сумській області від 28.10.2014 року №10626/08-13 за результатами позапланової невиїзної перевірки.

Також судом задоволено клопотання позивача про заміну прізвища, а тому позивачем є ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що у довідках та актах перевірки зазначено недостовірну інформацію, а тому дії по складенню таких документів є протиправними. Також позивач зазначає, що нею вживались всі необхідні та передбачені законодавством заходи для видачі трудової книжки працівнику ПАТ «НВК «Полярон». Також, позивач зазначає, що вона вжила всіх необхідних заходів для відновлення платоспроможності боржника. При цьому, також зазначає позивач, що вона не могла видати довідки щодо заборгованості зі заробітної плати та вжити заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості оскільки їй не було передано документації попередником. Щодо погодження ліквідної маси, вважає відповідач, то таке погодження має відбутись протягом року з моменту прийняття постанови про банкрутство, а даний строк ще не минув.

Позивач дала аналогічні пояснення, просить позов задоволити.

Головне управління юстиції у Сумській області у запереченнях зазначає про те, що рішення, які оскаржує позивач є цілком аргументовані, а тому не підлягають скасуванню. Також, зазначає про те, що всі інші вимоги не можуть бути предметом спору оскільки не порушують прав позивача.

Представник відповідача заперечення підтримав, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивача та представника відповідачів, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого складено акт від 08.08.2014 року за №40 та прийнято припис про недопущення повторних порушень від 08.08.2014 року за №19.

У цьому приписі зазначено, що арбітражний керуючий порушила ч.6 ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 30.06.1999 року, оскільки під час виконання повноважень керуючого санацією ПАТ НВК «Полярон» по справі №21/93(10), а саме: не вжила всіх можливих заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, в тому числі не подала на затвердження до господарського суду схваленого зборами кредиторів та погодженого з органом, уповноваженим управляти майном плану санації зазначеного товариства; не вжила заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості перед боржниками цього ж товариства.

Арбітражний керуючий, продовжується у приписі від 08.08.2014 року за №19, в порушення ч.6 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 30.06.1999 року під час виконання функцій керуючого санацією ПАТ НВК «Полярон» не забезпечила видачі працівникам довідок щодо заборгованості зі заробітної плати для захисту своїх прав в суді.

Також, за результатами позапланової виїзної перевірки діяльності арбітражних керуючих Головним управлінням у Сумській області складено акт від 01.10.2014 року за №49 та прийнято припис про недопущення повторних порушень від 02.10.2014 року за №24 і розпорядження про усунення порушень від 02.10.2014 року за №14.

У приписі зазначено, що під час перевірки було виявлено порушення п.7.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, з наступними змінами та доповненнями, та ч.6 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 30.06.1999 року, а саме - не забезпечила збереження трудової книжки ОСОБА_5 у відділі кадрів ПАТ НВК «Полярон».

В свою чергу у розпорядженні зазначено, що виявлено порушення:

- п.4.2 згаданої Інструкції та ч.6 ст.3-1 згаданого Закону, а саме не видала трудову книжку ОСОБА_5;

- ч.3 ст.98 та ч.12 ст.96 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 22.12.2011 року, а саме не погодила перелік ліквідаційної маси ПАТ НВК «Полярон» з Фондом державного майна України.

За результатами розгляду подання за №276 від 05.11.2014 року на підставі листа Головного управління юстиції у Сумській області від 28.10.2014 року за №10626/08-13 на арбітражного керуючого ОСОБА_1. рішенням дисциплінарної комісії та наказом Міністерства юстиції України за №264/7 від 04.12.2014 року накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

У поданні зазначено, що ОСОБА_1. допущено грубе порушення законодавства під час виконання нею повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ВАТ «Облпаливо».

Суть даних порушень розкрито у акті від 27.10.2014 року за №57 та у листі від 28.10.2014 року за №10626/08-13, які полягали у тому, що майно, включене до інвентаризаційного опису неможливо ідентифікувати, крім того, зазначений опис не містить транспортних засобів, які згодом були реалізовані, а кошти, від їх продажу не зараховані на основний рахунок боржника.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Що стосується суті порушення про не вжиття всіх можливих заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, в тому числі не подання на затвердження до господарського суду схваленого зборами кредиторів та погодженого з органом, уповноваженим управляти майном плану санації зазначеного товариства.

У відповідності до положень ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Господарського суду Львівської області від 16.06.2014 року у справі №21/93 (10) проаналізовано подані документи та встановлено обставини за яких відновлення платоспроможності боржника ПАТ НВК «Полярон» є неможливим.

У згаданій постанові зазначено, що інвестора протягом більше як двох років процедури санації не погоджено, а самосанація підприємства з врахуванням економічних показників є неможливою.

Також, зі змісту наведеної постанови вбачається, що саме комітет кредиторів не схвалює план санації, а тому позивач не може нести відповідальність за діяння інших учасників провадження про банкрутство.

Крім того, строки щодо схвалення плану санації минули до призначення позивача керуючим санації ПАТ НВК «Полярон», що також зазначено судом у наведеній постанові.

Наведене вказує не врахування при прийнятті припису обставин встановлених судом, що є порушенням конституційного принципу обов'язковості судових рішень (ч.5 ст.124 Конституцій Ураїни).

Щодо порушень про не вжиття заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості перед боржниками цього ж товариства та не забезпечення видачі працівникам довідок щодо заборгованості зі заробітної плати для захисту своїх прав в суді.

В матеріалах справи наявні заява ОСОБА_1. від 14.02.2014 року, ухвали Господарського суду Львівської області від 07.02.2014 року та від 05.03.2014 року у справі за №21/93(10), акти прийому-передачі документів, протокол №2/2014 від 17.04.2014 року, витяг з кримінального провадження №0001081, які у своїй сукупності вказують на те, що позивач вживала передбачених законодавством заходів для отримання усієї наявної фінансово-господарської документації ПАТ «НВК «Полярон» від попереднього арбітражного керуючого.

У відповідності до положень п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів прийому-передачі фінансово-господарської документації ПАТ «НВК «Полярон» від попереднього арбітражного керуючого до позивача, такі не є достатніми для вжиття заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості перед боржниками товариства та забезпечення видачі працівникам довідок щодо заборгованості зі заробітної плати.

Зазначені обставини, а саме можливість стягнення дебіторської заборгованості перед боржниками товариства та видачі працівникам довідок щодо заборгованості зі заробітної плати без документів фінансово-господарської документації ПАТ «НВК «Полярон», яка не була передана позивачу, Головним управління юстиції у Сумській області не були в повній мірі дослідженні, у зв'язку з чим спірний припис в частині наведених порушень не може відповідати критерію обґрунтованості (п.3 ч.3 ст.2 КАС України).

Щодо порушення, яке стосується не забезпечення збереження трудової книжки ОСОБА_5 у відділі кадрів ПАТ НВК «Полярон» та невидачі йому такої.

У відповідності до п.7.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, на підприємстві ведеться така документація щодо обліку бланків трудових книжок і заповнених трудових книжок:

а) книга обліку бланків трудових книжок і вкладишів до них, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277;

б) Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року №277;

До книги обліку бланків трудових книжок і вкладишів до них вносяться усі операції, пов'язані з одержанням і витраченням бланків трудових книжок і вкладишів до них із зазначенням серії та номера кожного бланку. Книга ведеться бухгалтерією підприємства.

Книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них ведеться відділом кадрів або іншим підрозділом підприємства, який здійснює оформлення прийняття і звільнення працівників. У цій книзі реєструються всі трудові книжки, що прийняті від працівників при влаштуванні на роботу, а також трудові книжки і вкладиші до них із записом серії і номера, що видані працівникам знову.

У разі одержання трудової книжки у зв'язку із звільненням працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку.

Книга обліку бланків трудових книжок і вкладишів до них і книга обліку руху трудових книжок мають бути пронумеровані, прошнуровані та скріплені підписом керівника підприємства і печаткою.

Наведеним пунктом не передбачено збереження трудових книжок у відділі кадрів.

Враховуючи наведене суд вважає, що Головне управління юстиції у Сумській області без достатніх на те правових підстав встановила порушення позивача щодо не забезпечення збереження трудової книжки ОСОБА_5 у відділі кадрів.

Більше того, як вбачається з особової картки НОМЕР_1 ОСОБА_5, отримав трудову книжку, що спростовує висновки про не збереження такої.

Не підтвердженим є також і порушення про невидачу трудової книжки ОСОБА_5 з врахуванням наступного.

В матеріалах справи наявний акт від 13.05.2014 року, який підтверджує те, що ОСОБА_5 відмовився від отримання трудової книжки в день ознайомлення його з наказом про звільнення.

Крім того, конверт з відміткою поштового відділення 15.05.2015 року підтверджує той факт, що у відповідності до п.4.2 згаданої Інструкції, позивачем вживались передбачені законом заходи, які мали на меті видати ОСОБА_5 трудову книжку, однак, не з вини арбітражного керуючого ОСОБА_1., очікуваних результатів дали.

Зазначені обставини Головним управлінням юстиції у Сумській області не були враховані, а тому контролюючий орган прийшов до помилкового висновку про наявність у діях позивача зазначених порушень.

Що стосується порушення про не погодження переліку ліквідаційної маси ПАТ НВК «Полярон» з Фондом державного майна України.

У відповідності до абзацу першого ч.1 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Частиною 12 статті 96 цього ж Закону передбачено, що плани санації, мирові угоди та переліки ліквідаційних мас та зміни і доповнення до них у справах про банкрутство державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, підлягають погодженню з органом, уповноваженим управляти державним майном. У разі відсутності такого погодження план санації та мирова угода затвердженню господарським судом не підлягають, а включене до переліку ліквідаційної маси майно банкрута не може бути реалізованим.

16.06.2014 року Ухвалою Господарського суду Львівської області у справі за №21/93(10) ПАТ НВК «Полярон» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, строк якої, згідно положень ч.1 ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», становить 12 місяців, а тому висновки Головного управління юстиції у Сумській області про непогодження переліку ліквідаційної маси з Фондом державного майна України в акт від 01.10.2014 року за №49 - до закінчення згаданого строку - є передчасними.

Крім того, у відповідності до п.7.4 Порядку погодження планів санації, мирових угод і переліків ліквідаційних мас, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 6 червня 2007 року №895, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 липня 2007 року за №836/14103, до письмового звернення про погодження переліку ліквідаційної маси також додаються:

копії установчих документів банкрута, засвідчені в установленому порядку;

копія переліку ліквідаційної маси, засвідчена в установленому порядку;

перелік майна, яке обліковувалося на балансі банкрута, але не включено до переліку ліквідаційної маси (із зазначенням назви, залишкової вартості, інвентарного номера, адреси та підстав невключення до складу ліквідаційної маси (разом з відповідними підтвердними документами), підписаний ліквідатором;

матеріали інвентаризації активів та зобов'язань банкрута (протоколи, акти, описи, відомість результатів інвентаризації), проведеної у порядку, визначеному законодавством з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності;

баланс банкрута, складений за результатами інвентаризації;

копія постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора банкрута;

копія реєстру вимог кредиторів (з даними про розміри погашених вимог кредиторів) та ухвали господарського суду про визнання вимог кредиторів;

копія ліцензії арбітражного керуючого, засвідчена в установленому порядку;

копія протоколу зборів про утворення комітету кредиторів з визначенням його кількісного складу та повноважень;

копія плану приватизації або плану розміщення акцій акціонерного товариства, засвідчена в установленому законодавством порядку;

копія акта оцінки вартості цілісного майнового комплексу, що був складений під час створення товариства, засвідчена в установленому законодавством порядку;

відомості про наявність обтяжень чи обмежень стосовно розпорядження майном, яке включено до переліку ліквідаційної маси (разом з відповідними підтвердними документами);

перелік державного майна, яке в процесі приватизації (корпоратизації) не ввійшло до статутного (складеного) капіталу товариства, але залишилося на його балансі (перелік об'єктів, їхня вартість, прийняті рішення щодо подальшого використання), завірений суб'єктом управління таким майном;

лист регіонального відділення Фонду за місцем розташування банкрута щодо наявності на балансі банкрута об'єктів цивільної оборони.

Враховуючи те, що ухвала суду про затвердження реєстру вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі прийнята 26.11.2014 року, збори кредиторів на яких було обрано комітет кредиторів відбулись 08.12.2014 року12.11.2014 року судом скасовано арешти і обтяження, лист про відсутність об'єктів цивільної оборони отримано лише 22.09.2014 року, позивач, у зв'язку з дотриманням наведеного пункту, не мала можливості до 01.10.2014 року (проведено перевірку), погодити перелік ліквідаційної маси ПАТ НВК «Полярон» з Фондом державного майна України.

З врахуванням викладеного протиправними є висновки щодо наявності в діях позивача порушення, які полягали у не погодження переліку ліквідаційної маси ПАТ НВК «Полярон» з Фондом державного майна України.

Що стосується наказу Міністерства юстиції України за №264/7 від 04.12.2014 року, яким накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

У відповідності до п.7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року за №1284/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року за №1113/23645, підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є, зокрема, грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Грубим порушенням на думку відповідачів є те, що майно, включене до інвентаризаційного опису неможливо ідентифікувати, крім того, зазначений опис не містить транспортних засобів, які згодом були реалізовані, а кошти, від їх продажу не зараховані на основний рахунок боржника.

В матеріалах справи наявна довідка від 08.04.2015 року за №51200-05/120, зі змісту якої вбачається, що кошти від реалізації транспортних засобів поступили на рахунок боржника.

Крім того, матеріалами справи (інформаційні довідки, інформація з реєстру прав власності на нерухоме майно, витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо) спростовується твердження відповідачів про неможливість ідентифікації майна.

Слід також звернути увагу і на те, що в матеріалах справи наявна ухвала Господарського суду Львівської області від 28.03.2013 року у справі №5015/4546/11, яка набрала законної сили, де судом досліджувалась скарга на діяльність позивача як ліквідатора, однак в задоволенні такої скарги було відмовлено.

Наведені обставини вказують на те, що зазначені порушення не можуть вважатись грубими, а відтак і бути підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Щодо протиправності дій під час проведення перевірок та внесення до документів за результатами перевірки певної інформації.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Акт перевірки - носій доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Крім того, самі ж дії під час проведення, в даному випадку, також не можуть бути предметом судового дослідження, оскільки не порушують прав позивача.

Іншими словами, у позивача відсутнє право, що підлягає судовому захисту, у правовідносинах з приводу складання документів, які фіксують порушення, та відображення в них певної інформації.

А тому, в цій частині заперечення відповідачів є обґрунтованими.

При цьому, не можуть бути обґрунтованими заперечення відповідачів в частині вимог, які стосуються визнання протиправними та скасування приписів та розпорядження, оскільки у відповідності до положень згаданого п.7.1 зазначеного Порядку, підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є, зокрема, вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення в частині визнання протиправними та скасування приписів, розпорядження, наказу, рішення дисциплінарної комісії, в частині застосованого дисциплінарного стягнення до позивача. В іншій частині в задоволенні позову належить відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити з позивача пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати, прийняті Головним управлінням юстиції у Сумській області припис від 08.08.2014 року за №19 та від 02.10.2014 року за №24, розпорядження від 02.10.2014 року за №14.

3. Визнати протиправними та скасувати, прийнятий Міністерством юстиції України наказ за №264/7 від 04.12.2014 року та рішення дисциплінарної комісії, відображене у протоколі за №22/11/14 від 20.11.2014 року, в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження на арбітражного керуючого ОСОБА_1.

4. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою АДРЕСА_1, 73 грн. 08 коп. (сімдесят три гривні вісім копійок), сплаченого судового збору.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

7. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 квітня 2015 року.

Головуючий-суддя В.Я.Мартинюк

суддя З.В.Гавдик

суддя В.Г.Тертичний