Справа № 820/2498/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 квітня 2015 р. № 820/2498/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області
про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

1. Скасувати висновок Головного управління Державної міграційної служби України Харківській області від 09.04.2010 року щодо скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні громадянину Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

2. Зобов'язати Головне управління Держаної міграційної служби України в Харківській області поновити посвідку на постійне місце проживання в Україні громадянину Республіки В'єтнам ОСОБА_1 видану безстроково.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10.03.2015 р. звернувся у встановленому законодавством України порядку до відповідача із заявою з проханням обміняти бланк посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 45-річного віку. Однак, на заяву отримав відповідь, з якої дізнався, що рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківській області від 09.04.2010 р. скасовано посвідку на постійне проживання в Україні ОСОБА_1.

На підставі вказаного висновку, визнано неправомірною та вирішено вилучити посвідку на постійне проживання, серії НОМЕР_1, видану 09.12.2004 р., а відмітку про наявність дозволу на постійне проживання в Україні у паспортному документі гр. В'єтнаму ОСОБА_1 анулювати. Вирішено привести статус перебування позивача в Україні у відповідність до прийнятого рішення. Позивач вважає вказане рішення УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області від 09.04.2010 р. протиправним та незаконним, прийнятим в порушення норм чинного законодавства, таким, що порушує його права і свободи як іноземця та право на постійне проживання в Україні разом зі своєю сім'єю на законних підставах. Крім того, позивач спірний висновок не отримував, посвідка на постійне місце проживання в Україні у позивача не вилучалась.

Вказані вище обставини слугували підставою для звернення позивача до суду.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження отримана відповідачем 20.03.2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19), у десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження заперечень та доказів в обґрунтування заперечень, необхідних документів або заяву про визнання позову відповідач до суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається з Висновку УГІРФО ГУМВС України в Харківській області від 09.04.2010р. (а.с. 7-9), позивач - громадянин Соціалістичної Республіки В'єтнам, 11.03.1967р.н., прибув в Україну в період з 1985 по 1989 роки з метою працевлаштування, що підтверджується довідками з Посольства СРВ.

09.12.2004р. керівництвом УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області на підставі його заяви було прийнято рішення про документування вказаного громадянина посвідкою на постійне проживання відповідно до абз. 4 п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію". (а.с. 11-12).

У паспорті гр. ОСОБА_1, серії VNM № 0060401, проставлена відмітка "дозволено постійне проживання в Україні".

09.04.2010 року УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області складено спірний Висновок, яким інспектор вважала би:1) посвідку на постійне проживання в Україні на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати; 2) посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 видану 09.12.2004 р. визнати недійсною та вилучити для знищення в установленому порядку; 3)скасувати реєстрацію місця проживання громадянина СРВ ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та привести облікові документи у відповідність до вимог чинного законодавства, які зберігаються у житлових установах та адресно-довідковому відділі УГІРФО ГУМВС України в Харківській області; 4) у національному паспорті громадянина В'єтнаму ОСОБА_1 №0060401 від 16.03.1999 р. анулювати штамп "Дозволено постійне проживання в Україні"; 5) привести статус перебування зазначеного іноземця у відповідність до прийнятого рішення (а.с.8-9).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення спірної постанови позивачу.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення суд зазначає, що статтею 19 Конституції України на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб покладений обов'язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Стаття 26 Конституції України гарантує, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов'язки, що і громадяни України.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України "Про імміграцію".

Так, відповідно до ст. 1 вищенаведеного Закону, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; імміграційна віза позначка у паспортному документі, що засвідчує право іноземця чи особи без громадянства на в'їзд в Україну для постійного проживання.

Відповідно абз.4 п.4 Прикінцевих Положень Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 року, вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію", посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Стаття 12 Закону України "Про імміграцію" передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1983 від 26.12.2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію".

Суд звертає увагу на те, що при наданні позивачу посвідки на постійне проживання в Україні Відділ УГІРФО ГУМВС України в Харківській області проводив перевірку підстав залишення на постійне проживання в Україні позивача, підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну не виявив та надав позивачу посвідку на постійне проживання в Україні.

Разом з тим, цією ж нормою Закону відповідач обґрунтовує прийняття протилежного рішення - Висновку про скасування посвідки на постійне проживання від 09.04.2010р.

Судом не встановлено, що за визначений проміжок часу з'явилися обставини, які б тягли за собою обґрунтування скасування дозволу на імміграцію.

З'ясувавши обставини спірних правовідносин і перевіривши їх добутими доказами, суд відзначає, що суб'єктом владних повноважень не наведено жодних правових підстав, з якими законодавцем визначено перелік законних підстав для прийняття рішення про скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні гр. СРВ ОСОБА_1.

Юридична обставина, з якою закон пов'язує виникнення певних прав особи зворотної дії не має. Фактична підстава, на яку посилається відповідач, мала існувати на момент первісного рішення про надання дозволу на імміграцію позивача та видачу посвідки.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Проте, на виконання приписів ст. 71 КАС України, доказів отримання позивачем посвідки на постійне проживання у не передбаченому законом порядку відповідач суду не надав.

Таким чином, судовим розглядом встановлений факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України "Про імміграцію", якою передбачено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, та п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1983 від 26.12.2002 року, згідно до якого дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав, суд скасовує висновок УГІРФО ГУ МВС України в Харківській області від 09.04.2010 року, яким скасовано посвідку на постійне проживання в Україні позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач - ГУ ДМС України в Харківській області, 09.04.2010р. не приймав відносно позивача будь - яких рішень та взагалі не існував. Однак, на час розгляду справи саме до повноважень цього органу належить вирішення питання щодо обміну посвідки на постійне проживання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71, 128, 159, 160-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати висновок УГІРФО ГУМВС України в Харківській області від 09.04.2010р. щодо скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні громадянину Республіки В'єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати Головне управління Держаної міграційної служби України в Харківській області поновити посвідку на постійне місце проживання в Україні громадянину Республіки В'єтнам ОСОБА_1 видану безстроково.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Панченко