Справа № 805/607/15-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 р. Справа № 805/607/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Авдіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу від 20.01.2015 № 133 в частині звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за відпрацьований час за період з 01.01.2015 по 24.01.2015, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку за період 2013-2014 роки в розмірі 10000 грн., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Авдіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу від 20.01.2015 № 133 в частині звільнення з органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу ОВС України, ігнорування ст. 65 Конституції України, порушення ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 10 Закону України «Про міліцію», п.4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012р., Присяги працівника внутрішніх справ України в частині відданості законодавства, захисту державного устрою, поновлення на посаді начальника сектору карного розшуку Авдіївського МВ ГУ МВС України у Донецькій області, стягнення середнього заробітку за відпрацьований час за період з 01.01.2015 по 24.01.2015, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку за період 2013-2014 роки в розмірі 10000 грн., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з лютого 2015 року по день розгляду справи в суді з розрахунку середньоденного розміру грошового забезпечення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у грудні 2014 року підполковника міліції ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника Дебальцевського МВ ГУ МВС України у Донецькій області, та 10 грудня 2014 року призначений на посаду начальника сектору карного розшуку Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області. 20.01.2015 наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу ОВС України, ігнорування ст. 65 Конституції України, порушення ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 10 Закону України «Про міліцію», п. 4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України № 155-2012р., Присяги працівника внутрішніх справ України в частині відданості законодавства, захисту державного устрою. Підставою для винесення зазначеного наказу стала службова перевірка за рапортом т.в.о. начальника Дебальцевського МВ ГУ МВС України в Донецькій області Юханова Є.Г. до ВІОС УКЗ ГУ МВС України в Донецькій області про те, що ще у травні 2014 року ОСОБА_1 надав наказ своєму підлеглому старшині сектору тилового забезпечення міськвідділу ОСОБА_3 встановити прапор так званої «ДНР» на адмінбудівлю Дебальцевського МВ, а ще у березні 2014 року підтримав організацію громадського формування «Дебальцевська народна дружина», відносно членів якої в подальшому було відкрите кримінальне провадження за ч. 5 ст. 260 КК України. Позивач вважає, що наказ про його звільнення є незаконним, так як був винесений з порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення та є таким, що підлягає скасуванню, оскільки ніяких вчинків, які б дискредитували звання рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ він не скоював.

Позивач через відділ діловодства та документообігу суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що позивач скоїв вчинки, що дискредитує звання рядового і начальницького складу з посиланням на матеріали службового розслідування. Крім того зазначено, що звільнення з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ зазначено, що звільнення позивача з органів внутрішніх справ за вчинення вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, є окремою підставою звільнення і не є видом дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Відтак ст. 12-18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, які регулюють порядок накладання та виконання дисциплінарних стягнень, при звільненні особи за п. 66 Положення не застосовуються. У ході проведення службового розслідування було встановлено та доведено наявність тісних контактів ОСОБА_1 із представниками ДНР та налагодження під керівництвом позивача співпраці правоохоронців міськвідділу з представниками ДНР. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник Авдіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ України з жовтня 1998 року. У грудні 2014 року звільнений з посади начальника Дебальцевського МВ ГУМВС України в Донецькій області. 10 грудня 2014 року призначений на посаду начальника сектору карного розшуку Авдіївського МВ ГУ МВС України в Донецькій області.

Згідно з наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 09.01.2015 № 53 «Про призначення службового розслідування» начальником Головного управління МВС України в Донецькій області наказано провести службове розслідування за рапортом т.в.о. начальника Дебальцевського МВ ГУМВС України в області підполковника міліції Юханова Є.Г. з інформацією про те, що у травні 2014 року, колишній начальник Дебальцевського МВ ОСОБА_1, наказав своєму підлеглому - старшині сектору тилового забезпечення міськвідділу прапорщику міліції ОСОБА_3, встановити прапор так званої Донецької народної республіки на адмінбудівлю Дебальцевського МВ, що він і виконав.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 20.01.2015 №133 «Про оголошення результатів службового розслідування, проведеного відносно колишнього начальника Дебальцевського МВ ГУМВС в області підполковника міліції ОСОБА_1» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС України, ігнорування ст. 65 Конституції України, порушення ч.3 ст.3, ч.1 ст.5, ст. 10 Закону України «Про міліцію», п.4.1 (розділ ІІІ) Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, суворого дотримання Конституції України та чинного законодавства, захисту державного устрою, начальника СКР Авдіївського МВ ГУМВС України в області підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ.

За наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 28.01.2015 № 26 о/с на підставі наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 20.01.2015 № 133 підполковника міліції ОСОБА_1 начальника сектора карного розшуку Авдіївського міського відділу з 28 січня 2015 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Правовідносини, пов'язані з проходженням та звільненням з посад публічної служби органів внутрішніх справ, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII (далі за текстом - Закон № 565-XII) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 18 Закону № 565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію наведеної бланкетної норми постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі за текстом - Положення), особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-IV затверджено Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі за текстом - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Статтею 7 цього статуту передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначені види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, а статтями 16 та 18 - строк їх накладення та виконання відповідно.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене

постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Відповідно до п. 62 зазначеного Положення, звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що працівники міліції мають спеціальний правовий статус, відповідно до якого вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов'язків працівників ОВС; приймаючи присягу працівника ОВС України позивач склав клятву «всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ», тому, з огляду на зазначене, суд погоджується з доводами відповідача, що звільнення за п. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ не є дисциплінарним стягненням.

Разом із тим, в матеріалах справи міститься наказ Головного управління МВС України в Донецькій області від 20.01.2015 №133 «Про оголошення результатів службового розслідування, проведеного відносно колишнього начальника Дебальцевського МВ ГУМВС в області підполковника міліції ОСОБА_1», в якому зазначено про звільнення позивача, а також наказ Головного управління МВС України в Донецькій області від 28.01.2015 № 26 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ у запас за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Аналізуючи доводи заперечення, суд звертає увагу на таке.

Підставою для прийняття наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 20.01.2015 №133 стало встановлення під час проведення службової перевірки обставин, а саме скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

16.01.2015 Головним управлінням МВС України в Донецькій області за результатами службового розслідування за фактом скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС України колишнім начальником Дебальцевського МВ ГУМВС в області підполковником міліції ОСОБА_1 складено висновок.

З зазначеного висновку вбачається, що 09.01.2015 до ВІОС УКЗ ГУМВС в області надійшов рапорт т.в.о. начальника Дебальцевського МВ ГУ МВС України в області підполковника міліції ОСОБА_4 з інформацією про те, що у травні 2014 року, колишній начальник Дебальцевського МВ підполковник міліції ОСОБА_1, наказав своєму підлеглому - старшині сектору тилового забезпечення міськвідділу прапорщику міліції ОСОБА_3, встановити прапор так званої Донецької народної республіки на адмінбудівлю Дебальцевського МВ, що він і виконав.

Опитаний за цим фактом ОСОБА_1 пояснив, що в другій половині травня 2014 року до нього в кабінет зайшов чоловік, якій представився представником ДНР та почав вимагати встановити прапор Донецької народної республіки, а вразі невиконання цієї вимоги, його озброєні люди, які на той момент знаходилися біля міськвідділу розстріляють адмінбудівлю та вкрадуть двох жінок - працівників МВ. У зв'язку із тим, що силами особового складу міськвідділу не можливо було дати озброєний опір бойовикам, з метою недопущення загибелі та викрадення працівників, ним було прийняте рішення віддати наказ старшині сектору тилового забезпечення міськвідділу прапорщику міліції ОСОБА_3, встановити прапор так званої Донецької народної республіки на адмінбудівлю Дебальцевського МВ ГУМВС в області.

Опитаний за цим фактом старшина сектору тилового забезпечення міськвідділу прапорщику міліції ОСОБА_3 пояснив, що в середині травня ОСОБА_1 викликав його у свій кабінет, де крім позивача знаходилися двоє озброєних людей в камуфляжній формі, та віддав наказ про встановлення прапору так званої «ДНР».

Згідно рапорту командира взводу батальна «Іванофранковськ» капітан міліції ОСОБА_5 11 травня 2014 року до адмінбудівлі Дебальцевського МВ ГУМВС в області прибули представники так званої «ДНР» без зброї, після чого над будівлею встановлений прапор так званої «ДНР».

Аналізуючи матеріали службової перевірки суд дійшов до висновку, що відповідачем не з'ясовано розбіжностей між показами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в частині знаходження озброєних або не озброєних представників так званої «ДНР». Не з'ясовано скільки часу перебував прапор так званої «ДНР» над будівлю міськвідділу та за яких обставин його було знято.

Також в ході службового розслідування було отримано інформацію про те, що колишній начальник Дебальцевського МВ ОСОБА_1 підтримав організацію громадського формування «Дебальцівська народна дружина», відносно членів якої, в подальшому було відкрито кримінальне провадження за ч. 5 ст. 260 КК України. Це підтверджується листом начальника Дебальцевського МВ ГУ МВС в області підполковника міліції ОСОБА_1 від 25.03.2014 № 4757, надісланим на адресу Дебальцівської міської ради, про підтримку організації громадського формування «Дебальцівська народна дружина».

З листа Дебальцевського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 25.03.2014 №4757 направленого до міського голови м. Дебальцеве за підписом начальника ОСОБА_1 вбачається, що міськввідділ підтримує організацію громадського формування Дебальцевська народна дружина (а.с.42).

Керівний склад громадського формування з охорони громадського порядку «Дебальцевської народної дружини» ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.43).

Однак, Відділ інспекції з особового складу Головного управління МВС України в Донецькій області не відібрав пояснення від 12.01.2015 у ОСОБА_1 стосовно відносин із організацією громадського формування «Дебальцівська народна дружина». Крім того, представники цієї громадської організації перейшли на сторону так званої «ДНР» у травні 2014 року, а позивач звернувся з вищевказаним листом у березні 2014 року. Доказів, на підтвердження причетності позивача до протиправних дій та зв'язків з «ДНР» або ОГФ «Дебальцівська народна дружина» під час розгляду справи відповідачем не надано.

Отже, суд дійшов висновку про те, що службова перевірка за фактом сприяння представникам так званої ДНР колишнім начальником Дебальцевського МВ ГУ МВС в області підполковником міліції ОСОБА_1 проведена поверхово, неповно, не всесторонньо та без встановлення всіх обставин по справі.

Крім того, постановою слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області юриста 1 класу ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 27.03.2015, кримінальне провадження № 0000028 від 20.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, закрито у зв'язку з відсутністю у діях колишнього начальника Дебальцевського МВ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачами скоєння ОСОБА_1 вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, що є підставою для визнання оскаржуваних наказів Головного управління МВС України № 26 о/с від 28.01.2015 та № 133 від 20.01.2014 незаконними та їх скасування в частині звільнення позивача.

Стосовно позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке.

Згідно приписів ст. 235 Кодексу законів про працю у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник, повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вже встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивача звільнено з органів внутрішніх справ 29.01.2015.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначені в Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №205/14896 (далі за текстом - Інструкція).

Згідно з п. 1.3 цієї Інструкції грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, наказ ректора вищого навчального закладу про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат тощо.

Пунктом 1.18 Інструкції визначено, що при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Відповідно до пункту 2.2.5 Інструкції у разі звільнення зі служби виплата посадового окладу за займаною посадою припиняється з дня, наступного за днем виключення особи рядового чи начальницького складу зі списків особового складу органу, підрозділу, закладу чи установи органів внутрішніх справ.

З довідки Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області вбачається, що ОСОБА_1 з 10.12.2014 по 28.01.2015 працював начальником СКР в Авдіївському МВ ГУМВС України в Донецькій області, розмір його грошового забезпечення за грудень 2014 року (з 10.12.2014) складає 1 425,39 грн., за січень 2015 року (по 28.01.2015) - 5 306,34 грн.

Оскільки судом вже визнано незаконними накази Головного управління МВС України в Донецькій області № 133 від 20.01.2015 та № 26 о/с від 28.01.2015 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу ОВС України, тому вимога позивача про стягнення з Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді підлягає задоволенню.

Щодо розміру грошового зобов'язання, що підлягає стягненню на користь позивача, суд, за принципом аналогії права, керується приписами постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», відповідно до якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

В матеріалах справи є довідка про доходи позивача, яка видана Авдіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області, відповідно до якої грошове забезпечення за грудень 2014 року (з 10.12.2014) складає 1425,39 грн. та за січень 2015 року (по 28.01.2015) - 5306,34 грн.

Однак, оскільки позивач був звільнений з посади 28.01.2015, розрахунок середньомісячної плати має бути проведений, виходячи з грошового забезпечення за повний грудень місяць 2014 року та січень 2015 року.

За таких обставин, суд позбавлений можливості здійснити розрахунок конкретної суми, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Разом із тим, згідно довідці Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області заробітна плата ОСОБА_1 за січень 2015 року нарахована у розмірі 5306,34 грн.

Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Позивач у позовній заяві посилається на ч. 1 ст. 116 та ч. 1 ст. 117 КЗпП України, якими регламентовано питання заборгованості по заробітної платі. Оскільки позивач є працівником органів внутрішніх справ, який отримує грошове забезпечення, а ні заробітну плату, тому вказані норми КЗпП України у даних правовідносинах застосуванню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про стягнення з Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області на користь позивача грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2013-2014 роки у розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, накази Головного управління МВС України в Донецькій області № 133 від 20.01.2015, № 26 о/с від 28.01.2015 в частині звільнення позивача визнані незаконними та скасовані, а позивача поновлено на посаді начальника СКР Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Згідно з довідкою Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області, з 10.12.2014 по 28.01.2015 ОСОБА_1 протягом цього періоду чергові щорічні відпустки за 2014 та 2015 роки не надавалися.

Таким чином, позовна вимога про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку за 2013-2014 роки у розмірі 10 000 грн. в даному випадку не підлягають задоволенню, оскільки позивача поновлено на службі в органах внутрішніх справ України.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами по справі не доведено правомірність оскаржуваних наказів.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Перевіривши оскаржувані позивачем накази про звільнення на дотримання вимог вищезазначених нормативних актів, суд вважає їх неправомірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 112, 136, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 133 від 20.01.2015, № 26 о/с від 28.01.2015 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України - скасувати.

Поновити підполковника міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ України на посаді начальника сектора карного розшуку Авдіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 29.01.2015.

Зобов'язати Авдіївський міський відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 29.01.2015 по 06.04.2015.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ України на посаді начальника сектора карного розшуку Авдіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дмитрієв В.С.