Справа № 750/10182/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.03.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо припинення виплати їй пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові поновити їй виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 11.12.2013.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.03.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 01.07.2011 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 та Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 937.

Виплата позивачеві пенсії припинена в зв'язку з визнанням публічного акціонерного товариства «Чернігівське хімволокно», де позивач працювала до виходу на пенсію, банкрутом та припинення перерахування цим підприємством відповідачеві коштів на її виплату та доставку.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач мала право на пенсію за віком на пільгових умовах, а ліквідація ПАТ «Чернігівське хімволокно» у зв'язку з банкрутством та несплата ним внесків до Пенсійного фонду не є підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину Конституцією України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що умовою виплати пільгової пенсії є надходження в повному обсязі грошових коштів на виплату такої пенсії від підприємства до органу Пенсійного фонду України, а тому неперерахування підприємством грошових коштів є підставою для припинення виплати пільгової пенсії.

Колегія суддів частково не погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Вказана правова норма зобов'язує осіб, які звернулися до суду з адміністративним позовом після закінчення строку, встановленого ст. 99 КАС України, подавати заяву про його поновлення.

Отже, у разі відсутності заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду суддя повинен діяти в порядку, встановленому ст. 100 КАС України, тобто залишити такий адміністративний позов без розгляду, з посиланням на те, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, що передбачено ч. 3 ст. 155 КАС України.

Судом першої інстанції не було постановлено ухвали про поновлення строку звернення до суду.

При цьому, позовні вимоги за період з 11.12.2013 по 01.04.2014 (з урахуванням дати звернення до суду 02.10.2014), які заявлені поза межами строку звернення до суду, з урахуванням вищезазначених вимог КАС України та відсутності ухвали про поновлення строку звернення до суду підлягають залишенню без розгляду.

Стосовно позовних вимог за період з 02.04.2014 колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи позивач працювала перемотувальницею ниток у ПАТ «Чернігівське хімволокно».

Згідно з пунктом «є» частини 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років. Професія перемотувальниці ниток не входить до списку зазначених робіт.

За наслідками атестації робочих місць за умовами праці, проведеної згідно з постановою КМ України від 01.08.1992 № 442, характер і умови праці на робочому місці перемотувальниці нитки у ПАТ «Чернігівське хімволокно» віднесено до ІІІ класу II ступеня тяжкості та визнано за останньою право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на п'ять років за рахунок коштів підприємства, які перераховується Пенсійному фонду для здійснення виплати пенсії на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Механізм призначення пенсій окремим категоріям працівників, які за результатами атестації робочих місць працюють (працювали) в умовах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено Порядком призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 937.

Пунктом 6 цього Порядку визначено, що рішення про призначення пільгової пенсії приймається управлінням Пенсійного фонду України у районі, місті і районі у місті за місцем розташування підприємства, організації на підставі документів, що подаються у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінпраці, та гарантійного листа підприємства або організації про перерахування коштів на рахунок зазначеного управління для покриття витрат, пов'язаних з виплатою пенсій.

Згідно з п. 7 вказаного Порядку виплата пільгової пенсії здійснюється після надходження у повному обсязі коштів від підприємства, організації до органу, що призначає пенсію, у строки, передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України або за рішенням суду у випадках:

1)якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2)на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3)у разі смерті пенсіонера;

4)у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5)в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів звертає увагу, що ненадходження коштів на виплату та доставку пільгової пенсії від ПАТ «Чернігівське хімволокно» не входить до вищевказаного переліку підстав для припинення пенсії.

Крім того, згідно з постановою господарського суду Чернігівської області від 24.09.2012 № 5028/9/56/2012 ПАТ «Чернігівське хімволокно» визнано банкрутом. Підставою для зобов'язання ПАТ «Чернігівське хімволокно» відшкодовувати відповідачу кошти на сплату пільгової пенсії був гарантійний лист. Однак, після порушення господарським судом Чернігівської області провадження про визнання ПАТ «Чернігівське хімволокно» банкрутом відповідач у порядку, передбаченому ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не звертався до суду з заявою про визнання його права на отримання коштів на виплату пільгових пенсій. Це підтверджується листом управління Пенсійного фонду у м. Чернігові від 08.07.2013 № 400/10/К-7.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач мала право на пенсію за віком на пільгових умовах, а ліквідація ПАТ «Чернігівське хімволокно» у зв'язку з банкрутством та несплата ним внесків до Пенсійного фонду не є підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки право соціального захисту, у тому числі пенсійне забезпечення, гарантовано кожному громадянину Конституцією України (стаття 46).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.01.2008 у справі № к-2299/06.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив частково законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм чинного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянтом надано докази, що частково спростовують правомірність оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно до п. 4 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 205 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції частково скасувати її, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та залишити частину позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 202, 205, 206, 254 України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.03.2015 в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові поновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 11.12.2013 по 01.04.2014 скасувати та залишити дані позовні вимоги без розгляду.

В іншій частині постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.03.2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.