Справа № 816/1031/15-а
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

15 квітня 2015 рокум. ПолтаваСправа № 816/1031/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик-Куличок О.Л.,

позивача в режимі відеоконференції - ОСОБА_1,

представника відповідача - Петруні В.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Октябрського району м. Полтави про визнання відповіді незаконною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Октябрського району м. Полтави про визнання відповіді Прокуратури Октябрського району міста Полтави такою, що не відповідає вимогам Закону України "Про звернення громадян", зобов'язання надати відповідь на скаргу у повному обсязі, з обґрунтованим поясненням по кожному пункту порушення прав позивача співробітниками Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, згідно вимог чинного законодавства.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 15 квітня 2015 року.

У попередньому судовому засіданні позивач, який брав участь в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав, уточнив, що позовна вимога про визнання відповіді прокуратури Октябрського району м. Полтави незаконною, стосується відповіді, викладеної у листі від 27.02.2015 за вих. № 109-136/14.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, наполягаючи на тому, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Позивач проти закриття провадження у справі заперечував, стверджуючи, що вичерпав усі заходи, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, тому оскаржує дії відповідача в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію суду у вказаній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Судом встановлено, що позивач 12.02.2015 звернувся до Прокуратури міста Полтави із заявою, в якій просив відмінити висновок про припинення перевірки за його заявою та зобов'язати співробітників Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області зареєструвати його заяву в єдиний облік досудових розслідувань і провести по ній необхідні слідчі дії /а.с. 29 - 31/. В обґрунтування заяви посилався на порушення співробітниками Октябрського РВ частини 1 статті 214 КПК України, внаслідок чого його заява про притягнення посадових осіб ТОВ «Нова пошта» до кримінальної відповідальності не була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Листом від 18.02.2015 № 88-р-15 Прокуратура м. Полтави направила звернення позивача прокурору Октябрського району м. Полтави для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства /а.с. 32/.

За результатами розгляду звернення позивача Прокуратурою Октябрського району м. Полтави направлено позивачу лист від 27.02.2015 за вих. № 109-136/14, в якому повідомлено, що підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення слідчих (розшукових) дій за його заявою не вбачається та роз'яснено порядок оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР до слідчого судді згідно статті 303 Кримінального процесуального кодексу України /а.с. 37/.

Позивач, не погоджуючись із змістом відповіді Прокуратури Октябрського району м. Полтави від 27.02.2015 за вих. № 109-136/14, звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом.

Таким чином матеріали справи свідчать, що спір у даній справі виник з приводу результатів перевірки Прокуратурою Октябрського району м. Полтави бездіяльності працівників Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області щодо невнесення по заяві позивача відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до частини 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 № 4651-VІ (надалі - КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Частиною 1 статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною 1 статті 4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 214 КПК України визначено підстави і порядок внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, посадових осіб, яким надано такі повноваження.

Статтею 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і частиною 1 статті 306 КПК України встановлено, що такі скарги розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу.

Суд бере до уваги, що слідчі, прокурори під час перевірки заяви про кримінальне правопорушення виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції, виконання яких регламентовано Кримінальним процесуальним кодексом України.

В силу положень пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Таким чином, враховуючи приписи Кодексу адміністративного судочинства України, спір, з яким звернувся позивач, не належать до юрисдикції адміністративного суду.

Необхідно зазначити, що захист прав позивача, з урахуванням обов'язковості дотримання вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагав би від адміністративного суду, до якого надійшла заява, перевірити, чи містить звернення позивача викладені ознаки суспільно небезпечного діяння, встановленого Кримінальним кодексом України, чи дотримано відповідачем приписів, установлених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Однак, адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

За таких обставин вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів слідства та прокуратури під час вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинно розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Відповідна позиція підтримується також у спільному інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 12.03.2011 № 334/8/13-11 та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.03.2011 № 259/0/4-11.

Посилання позивача на те, що відповідь Прокуратури Октябрського району м. Полтави оскаржується згідно Закону України «Про звернення громадян» суд вважає такими, що не впливають на визначення юрисдикції суду, оскільки не змінюють суті спору. Крім того, відповідно до статті 12 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В силу положень пункту 3 частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про закриття провадження у справі суд може постановити за наслідками підготовчого провадження.

З огляду на те, що справа за позовом ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».

Згідно із частиною 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи наведене, зважаючи на положення статей 303, 306 КПК України, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу право на звернення до загального місцевого суду в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Октябрського району м. Полтави про визнання відповіді незаконною та зобов'язання вчинити дії закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до загального місцевого суду в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 20 квітня 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол