Справа № 521/17465/14-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 521/17465/14-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Сегеда О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.
судді -Запорожан Д.В.
судді -Шеметенко Л.П.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Південної митниці Міндоходів та просив витребувати з відповідача постанову № 0506/500000/14 від 06.08.2014 року та матеріали, що були підставою для її прийняття, визнати протиправною та скасувати постанову № 0506/500000/14 від 06.08.2014 року.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального права, просив її скасувати та прийняти нову , якою задовольнити позов повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України, але до судового засідання не з'явилися , а представником позивача подано письмову заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, а тому суд відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено , що 09.07.2014р. під час проведення спільних заходів посадовими особами Південної митниці зі співробітниками УДАІ ГУМВД України в Одеській області, приблизно о 10 год.45 хв. на вул. І. Рабіна м. Одеси, був зупинений автомобіль «Аudi - F6»,1999 р.в., р.н. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_4

Під час проведення перевірки було встановлено, що спірний автомобіль був тимчасово ввезений на митну територію України 14.03.2014р. в зоні діяльності пункту пропуску «Рені-Джюрджулешть» Південної митниці Міндоходів, по смузі руху «червоний коридор» для особистого користування терміном до одного року громадянином Р. Болгарії ОСОБА_6, який має постійне місце проживання в Р.Болгарії.

Інформація щодо вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби відсутня.

Оскільки законом передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження (ч. 4 ст. 380 МК України), то 09.07.2014р. співробітниками Південної митниці було складено протокол про порушення митних правил №0506/50000/14 у зв'язку із вчиненням громадянином ОСОБА_4адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 469 МК України, в графі протоколу «Розгляд справи відбудеться» була вказана дата, час та місце розгляду справи про порушення митних правил - « 06.08.2014р. о 11год. 00хв.».

З вищевказаним протоколом ОСОБА_4ознайомився , примірник протоколу отримав та у своєму поясненні від 09.07.2014р. пояснив, що автомобіль «Аudi - F6»,1999 р.в., р.н. НОМЕР_1 , він взяв у ОСОБА_6для тимчасових особистих потреб.

При складені протоколу про порушення митних правил та розгляду даної справи, позивач не надав посадовим особам Південій митниці Міндоходів відповідних документів( у т.ч. довіреності ООО «Дуплет» від 13.03.2014р. з перекладом болгарської компанії ЕТ «Сіон-Анна Карамалак»), які б підтверджували, що даним транспортним засобом він користувався на умовах тимчасового ввезення в порядку, передбаченому Конвенцією про тимчасове ввезення, у позивача відсутні будь-які документи, які б підтверджували використання зазначеного в протоколі про порушення митних правил транспортного засобу для платного перевезення осіб або промислового чи комерційного платного або безплатного перевезення товарів, для здійснення комерційної діяльності юридичної особи ООО «Дуплет» .

06 серпня 2014р. в.о. заступника начальника Південної митниці - начальник оперативного управління боротьби з контрабандою та митними порушеннями ОСОБА_7 було прийнято постанову №0506/500000/14 від 06.08.2014р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.469 МК України, без присутності особи, що притягається до відповідальності, та без представника цієї особи .

07.08.2014р. зазначена постанова була направлена ОСОБА_4за місцем проживання .

Відповідно до ст.105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках B.1 - B.9, C, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Згідно з ч.1,3 ст. 189 МК України транспортні засоби комерційного призначення, які використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справлення митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. При цьому, тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Згідно з п. «а» ст.7 Додатку «С» Конвенції про тимчасове ввезення, прийнятої 26.06.1990р., до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 24.03.2004р. №1661-!У «;Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Відповідно до п. «б» ст.1 Додатку «С» Конвенції «комерційне використання» означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Статтею 469 МК України передбачена відповідальність за неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем.

Зокрема, ч. 2 ст. 469 МК України передбачена відповідальність за користування товарами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу митного органу.

Але ,згідно з рішенням Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року №1-рп/2015 по справі №1-4/2015 за конституційним зверненням ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 Митного кодексу України ,користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 Митного кодексу України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право користування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Таким чином ,апеляційний суд погоджується із висновком апелянта , щодо наявності підстав для задоволення позову, так як дії ОСОБА_4 не містять складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 469 Митного кодексу України.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 3. ч.1. ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про необхідність скасувати постанову суду 1-ої інстанції , та прийняти нову постанову про задоволення позову .

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа), а якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Апеляційним судом встановлено , що ОСОБА_4 ,у зв'язку зі сплатою судового збору за звернення із позовною заявою та апеляційною скаргою були понесені судові витрати у розмірі 303,7 грн.

Керуючись ч.1 ст. 195,197, 198, 202, ч.2 ст. 205, ч.1 ст.207, ст. 210, ст.211, ст. 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити , а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 р. - скасувати.

Прийняти нову постанову :

Адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південної митниці Міндоходів № 0506/500000/14 від 06.08.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 303,7 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Кравець О.О.

Суддя Шеметенко Л.П.

Суддя Запорожан Д.В.