Справа № 815/2752/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2752/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-юріс Лтд» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-юріс Лтд» до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Інтер-юріс Лтд» звернулось до суду з позовом до управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Приморському районі м. Одеси, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення №10 від 14 січня 2014 року «Про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що фінансові санкції товариству нараховані неправомірно, оскільки з 01 січня 2011 року втратила чинність норма п.4 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на підставі якої відповідачем прийнято спірне рішення №10 від 14 січня 2014 року про застосування до ТОВ «Інтер-юріс Лтд» штрафних санкцій.

Відповідач позов не визнав, зазначивши, що позивачем у перевіряємий період було занижено страхові внески, тому штрафні санкції застосовано до ТОВ «Інтер-юріс Лтд» правомірно.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, позов не визнала з посиланням на те, що доводи, наведені у позові не спростовують факту виявленого порушення та підстав застосування фінансових санкцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю. Стягнуто з позивача на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4 384,80 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інтер-юріс Лтд» ставиться питання про скасування постанови в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи в апеляційній скарзі ТОВ «Інтер-юріс Лтд», перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

14 січня 2014 року УПФ України в Приморському районі м. Одеси прийнято рішення №10, яким на підставі п.4 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції закону, що діяв до 01 січня 2011 року) та абз.6 п.7 розділу VІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції від 04 липня 2013 року) за донарахування органом Пенсійного фонду України сум своєчасно необчислених та неплачених страхувальником страхових внесків до ТОВ «Інтер-юріс Лтд» застосовано фінансові санкції у розмірі 759 216, 54 грн.

Після оскарження вказаного рішення в адміністративному порядку, рішеннями ГУПФ України в Одеській області від 17 лютого 2014 року №1638/08 та Пенсійного фонду України від 31 березня 2014 року №8370/09-10 його було залишено без змін.

Відмовляючи з задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які відповідач посилався в обґрунтування правомірності своїх дій при прийнятті оскарженого рішення, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та нормах діючого законодавства, а також підстави для скасування спірного рішення відсутні.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Актом документальної перевірки ТОВ «Інтер-юріс Лтд» №8/41 від 11 листопада 2011 року УПФ України в Приморському районі м. Одеси зафіксовано заниження страхових внесків товариством за період 2004 - 2008 роки та застосована фінансова санкція за донарахування сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків на підставі п.4 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, в період до 01 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким визначалися платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно з п.4 ст. 17 Закону, п.5.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року №21-1 платники подають до органу Пенсійного фонду для реєстрації протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, розрахунок зобов'язань зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, в якому вказуються самостійно обчислені суми зобов'язань.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначений ст. 20 Закону.

В абз.1 ч. 6 вказаної статті зазначено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частинами 1, 2, 5, 9 ст. 106 Закону передбачалось, що у разі виявлення своєчасно несплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з п.4 ст. 9 ст. 106 Закону за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнано такими, що втратили чинність, частини 1 - 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом 5 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що набрав чинності з 1 січня 2011 року, встановлено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що органи Пенсійного фонду можуть стягувати ті недоїмки, штрафи та пеню, які виникли до 01 січня 2011 року. Механізм стягнення цих сум відповідає змісту ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та застосовується з посиланням на пункт 7 Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Органи Пенсійного фонду України з 01 січня 2011 року не вправі за порушення, вчинені до 01 січня 2011 року, нараховувати фінансові санкції та пеню, визначені ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки передбачені відповідними нормами склади правопорушень та санкції втратили чинність, і їх застосування з 01 січня 2011 року суперечить ст. 58 Конституції України, незважаючи на зміст пункту 7 Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, рішення №10 «Про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків» прийнято управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси 14 січня 2014 року, тобто коли у управління були відсутні повноваження щодо їх застосування на підставі п.4 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких підстав, УПФ України в Приморському районі м. Одеси протиправно винесло оскаржене у цій справі рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Вищого адміністративного суду України, зокрема, у постановах від 27 листопада 2013 року №К/800/45184/13, від 12 лютого 2015 року у справі №К/800/46910/13.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Інтер-юріс Лтд» до УПФ України в Приморському районі м. Одеси, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ГУПФ України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення і, відповідно, необхідність в їх задоволенні.

Враховуючи, що судом першої інстанції, при вирішенні справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ТОВ «Інтер-юріс Лтд».

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.п. 3,4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-юріс Лтд» задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-юріс Лтд».

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси №10 від 14 січня 2014 року «Про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв