Справа № К/9991/35823/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015р. м. Київ К/9991/35823/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Кобилянського М.Г.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Шахтарську Донецької області про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та стягнення різниці в розмірі пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року, -

встановив:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Шахтарську Донецької області призначити йому пенсію у відповідності до норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) та стягнути з відповідача різницю в розмірі пенсії.

Постановою Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 4 лютого 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Шахтарську Донецької області призначити і обчислювати ОСОБА_4 пенсію у розмірі відповідно до вимог статті 8 Закону № 345-VI з 1 вересня 2010 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року постанову Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 4 лютого 2011 року скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року та залишити в силі постанову Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 4 лютого 2011 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Шахтарську Донецької області, отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 25 серпня 2005 року.

Стаж роботи позивача враховано за періоди роботи з 6 вересня 1974 року по 31 серпня 2005 року, загальний стаж роботи становить 29 років 11 місяців 6 днів, з них: робота з повним робочим днем під землею за Списком № 1 - 11 років 2 місяці 4 дні, робота з повним робочим днем під землею згідно Закону № 345-VI - 4 роки 7 місяців. Період роботи з 27 листопада 1984 року по 30 січня 1996 року в якості електрослюсаря підземного в Гоpлiвcькoмy шахтоспецбудівельному управлінні «Вуглеавтоматика» зараховано позивачеві як пільговий, тобто врахований при призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

16 вересня 2008 року набрав чинності Закон № 345-VI, який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до статті 1 Закону № 345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, однією з обов'язкових умов для призначення пенсії за Законом № 345-VI, є встановлення відношення особи до тієї категорії працівників, які визначені у статті 1 цього Закону.

Відмовляючи позивачеві у призначенні пенсії у розмірі відповідно до вимог статті 8 Закону № 345-VI, Управління Пенсійного фонду України в місті Шахтарську Донецької області виходило з того, що робота з повним робочим днем під землею згідно Закону № 345-VI у ОСОБА_4 становить 4 роки

7 місяців, а періоди його роботи з 27 листопада 1984 року по 30 січня 1996 року в Гоpлiвcькoмy шахтоспецбудівельному управлінні «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним зараховано як пільговий стаж, однак не зараховано в стаж, передбачений Законом № 345-VI, оскільки позивачем не було надано відповідних документів, які б підтверджували, що він дійсно відносився до працівників, визначених у статті 1 вказаного Закону.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд вірно виходив з того, що предметом позову в даній справі є призначення пенсії, а не підтвердження та зарахування певного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 345-VI, а оскільки призначення пенсії здійснюється на підставі документів, наданих пенсіонером, то Управління Пенсійного фонду України в місті Шахтарську Донецької області, під час відмови у призначенні позивачеві пенсії згідно Закону № 345-VI, діяло на підставі та у спосіб, що передбачені законами України.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Шахтарську Донецької області про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та стягнення різниці в розмірі пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Кобилянський М.Г.

Олексієнко М.М.