Справа № К/9991/30388/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015р. м. Київ К/9991/30388/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Кобилянського М.Г.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Козятинського транспортного прокурора в інтересах держави та урядового органу державного управління, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області до ОСОБА_4 про стягнення штрафу в сумі 1700 гривень, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2010 року, -

в с т а н о в и в :

У січні 2009 року Козятинський транспортний прокурор в інтересах держави та урядового органу державного управління, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_4 фінансові санкції у розмірі 1700 гривень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2010 року, позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в дохід Державного бюджету України 1700 гривень фінансових санкцій.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2010 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Козятинський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець і здійснює підприємницьку діяльність по наданню послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі (внутрішні перевезення пасажирів та їх багажу на таксі) на підставі ліцензії НОМЕР_2 від 28 червня 2006 року.

4 липня 2008 року державними інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено Акт № 000890, відповідно до якого встановлено, що під час керування транспортним засобом «ЗАЗ-Дейво», державний знак НОМЕР_1 водієм ОСОБА_5 надавались послуги по перевезенню пасажирів на таксі без обов'язкових при собі на це документів, а саме: дорожнього листа, чим порушено положення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Згідно вказаного Акта щодо власника транспортного засобу ОСОБА_4 начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області 21 липня 2008 року винесено постанову № 056911, якою на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III на відповідача накладено фінансові санкції на суму 1700 гривень.

Зазначена постанова у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржена, а сума застосованих фінансових санкцій добровільно не сплачена.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що постанова про накладення фінансових санкцій є законною, а вина відповідача в порушенні вимог Закону № 2344-III підтверджена матеріалами справи.

Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. При здійсненні перевезень пасажирів на таксі автомобільний перевізник повинен мати ліцензію, інші документи, передбачені чинним законодавством України, водій зобов'язаний мати посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійну картку, дорожній лист, інші документи, передбачені законодавством України.

Пунктом 151 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 року № 1184) передбачено, що водій таксі, що є найманим працівником, крім вимог, передбачених пунктом 150 цих Правил, повинен перед виїздом на маршрут пройти медичний огляд і провести перевірку технічного стану транспортного засобу з внесенням відповідної позначки у дорожній лист.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються санкції - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567, визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою, передбаченою цим Порядком, в якому зазначаються виявлені порушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо законності постанови Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області від 21 липня 2008 року про застосування до відповідача фінансових санкцій та наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2009 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2010 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2010 року у справі за позовом Козятинського транспортного прокурора в інтересах держави та урядового органу державного управління, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується - Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області до ОСОБА_4 про стягнення штрафу в сумі 1700 гривень - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Кобилянський М.Г.

Олексієнко М.М.