Справа № 216/8667/13-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокусправа № 216/8667/13-а (2-а/216/19/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» визнання незаконним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» визнання незаконним і скасування рішення та встановлення відсутності компетенції.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю компетенції у відповідача на прийняття оскарженого рішення, а його прийняття порушує право на оформлення спадщини.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2014р. позов задоволено частково. Визнано відсутність компетенції Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради на анулювання рішенням правовстановлюючих документів. Скасовано частково рішення Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 21.09.2005 №274 відносно домоволодіння АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема скарга обґрунтована тим, що позивачем у позові доводяться порушення її цивільних прав.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав в ній викладених.

Додатково представник відповідача пояснила, що будівля - домоволодіння АДРЕСА_1 у 2005р. була повністю зруйнована, про що складались акти та на теперішній час там знаходяться інше домоволодіння але не позивача.

Інші учасники процесу до суду не з'явились, повідомлені про день та час розгляду скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Щодо задоволення судом позовних вимог позивача про встановлення відсутності компетенції відповідача на прийняття оскарженого рішення, колегія суду приходить до наступного.

Вимоги позивача щодо встановлення відсутності компетенції по своїй суті є компетенційним, вирішення якого входить до спорів між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень (пункт 3 частини другої ст. 17 КАС), та спорів, що виникають з приводу укладення, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів (за умови, що такий сторонами такого договору є суб'єкти владних повноважень) (пункт 4 частини другої ст. 17 КАС).

Колегія суду вважає, що позивач при оскарженні рішень відповідача може посилатись на відсутність такої компетенції у останнього, а судом може братись такий довід до уваги при перевірці законності оскарженого рішення відповідача.

Таким чином нормами чинного законодавства не передбачено звернення до суду фізичних осіб з позовом про встановлення відсутності компетенції суб'єкта владних повноважень.

Щодо позовних вимог позивача про скасування рішення Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 21.09.2005 №274, позивач обґрунтовує як підставу звернення до суду - неможливість оформлення спадщини.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення було порушено вимоги ст..ст. 1270, 1277, 1283 ЦК України.

Судом першої інстанції було розглянуто заявлений позов на підставі норм Кодексу адміністративного судочинства як адміністративний.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Предметом позовних вимог у даній справі є також протиправність рішення відповідача щодо правовстановлюючих документів на будівлю, що як зазначає позивач є спадковою масою.

Частиною 1 статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв таку спадщину, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Проте за загальними правилами (ч.3 ст.1296 ЦК України) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Правовий акт це офіційний письмовий документ, що породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан і спрямований на регулювання суспільних відносин. Правові акти поділяються на нормативні акти, які встановлюють норми права, що регулюють певну сферу суспільних відносин, та індивідуальні акти, що породжують конкретні права та обов'язки для конкретних суб'єктів права.

В даному випадку рішення відповідача є актом індивідуальної дії, оскільки стосуються правовстановлюючих документів спадкового майна на нерухомість та порушує цивільні права та інтереси позивача.

Таким чином такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єкта владних повноважень).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заявлений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, спірні правовідносини не є публічно-правовими, а справа не має встановлених нормами КАС України ознак адміністративної юрисдикції.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на викладене, та з урахуванням вимог норм чинного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за необхідне скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачеві право звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 198, ч. 1 203, ст..ст. 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» визнання незаконним і скасування рішення - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак