Справа № 760/23432/14-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку його пенсії, зобов'язати територіальний орган Пенсійного фонду України провести перерахунок і виплати пенсії, з 01.10.2011, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355, виходячи з розміру пенсії, обчисленого у відповідності з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року у справі №2-а-572/12, з урахуванням максимального основного розміру пенсії - 90% суми грошового забезпечення.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність здійсненого відповідачем на підставі судового рішення обчислення розміру пенсії позивача, в основу якого покладено відсоткове відношення до отримуваного ним грошового забезпечення, визначене законом станом на момент перерахунку, а не на момент призначення відповідної пенсії.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як убачається із матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року у справі №2-а-572/12 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії вимоги позивача задоволено: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії у зв'язку із збільшенням розміру посадового окладу відповідної посади відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» і наказу Міністерства оборони України від 28.07.2008 №377; зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 01.10.2011 з урахуванням посадового окладу відповідно до зазначеного наказу.

Матеріали справи свідчать про те, що внаслідок виконання даного судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, розмір пенсії позивача фактично не змінився, в той час як пенсія була обчислена виходячи з грошового забезпечення, в складі якого враховувався більший розмір посадового окладу. Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листа відповідача від 12.09.2014 №20047/12/13-852/1 та розрахунку пенсії за вислугу років від 14.08.2014.

Із матеріалів справи вбачається, що при перерахунку пенсії позивача на виконання вищезгаданої постанови Київського апеляційного адміністративного суду відповідачем обчислено її розмір виходячи з показника 80% грошового забезпечення, а не з 90% такого, який застосувався при призначення пенсії позивачу.

Не погоджуючись із наведеними діями територіального органу Пенсійного фонду України, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що в межах розгляду даної справи судом не надається оцінка виконання судового рішення, адже законом установлений окремий порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення (стаття 267 Кодексу адміністративного судочинства України).

Натомість, спірним в даній справі являються дії територіального органу Пенсійного фонду України, які полягають в обчисленні пенсії позивача виходячи із відсоткового відношення до отримуваного ним грошового забезпечення, яке є меншим, ніж застосовувалось при призначенні йому пенсії. При цьому, такий перерахунок пенсії відповідачем мотивовано тим, що статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цього Закону, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Обговорюючи правомірність таких дій відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до вищевказаної норми, зокрема, змінено у відсотках розмір грошового забезпечення: 90 процентів змінено на 80.

Відтак, з 01 жовтня 2011 року положення частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Тому, вищевказані зміни, внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку (рішення Конституційного Суду України 07.07.1999 № 8-рп/99 та від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

У згаданих рішенням Конституцій Суд України відзначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Отже, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент її призначення, а не на момент її перерахунку.

Зважаючи на приведене, судовою колегію не встановлено підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови місцевого суду.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М