Справа № 816/5037/14
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 р.Справа № 816/5037/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Мороз Є.В.

представника відповідача - Карасенко О.О.

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі № 816/5037/14

за позовом ОСОБА_3

до Приватного нотаріуса Міленіної Катерини Олегівни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк"

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_3, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Міленіної Катерини Олегівни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", в якому просив суд: визнати неправомірними дії реєстратора - приватного нотаріуса Міленіної Катерини Олегівни щодо внесення 15 серпня 2012 року до Державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою громадської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за реєстраційним номером 12872135, контрольна сума 8621Б4А4ЕЕ; виключити з Державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою громадської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за реєстраційним номером 12872135, контрольна сума 8621Б4А4ЕЕ.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Міленіної Катерини Олегівни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ст. ст. 1, 4 Закону України "Про іпотеку", п.п. 6-7 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 31.03.2004 року, п.п. 5, 6 ч. 3 ст. 49, ст.ст. 140, 143, 152 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третьою особою - ОСОБА_4, також подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги третя особа посилається на порушення судом першої інстанції приписів ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 1 Закону України "Про іпотеку", п. 6, п. 7 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 31.03.2004 року, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 9, ч. ч. 1, 2 ст. 15, ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п. 5, 6 ч. 3 ст. 49, ст.ст. 140, 143, 152 Кодексу адміністративного судочинства України, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2007 року між ПАТ "ВТБ Банк" та громадянином ОСОБА_7 було укладено договір наступної іпотеки № 22.45-10/07-Д1, посвідчений 21 грудня 2007 року приватним нотаріусом ПМНО ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 6540. За умовами договору в іпотеку ПАТ "ВТБ Банк" передано нерухоме майно - нежитлову будівлю (приватний клуб), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною S 928,4 кв.м. в забезпечення зобов'язань ОСОБА_9 перед ПАТ "ВТБ Банк" за Генеральною угодою № 10 від 21.12.01 та кредитними договорами, що укладені та будуть укладені на її підставі /а.с.40-42/.

Умови вищевказаного договору ОСОБА_7 не виконано, а тому ПАТ "ВТБ Банк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2010 у справі №2-256/10 в задоволенні позовних вимог ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_7 до ПАТ "ВТБ Банк" - задоволено. Визнано недійсними договір наступної іпотеки № 22.45-10/07-Д1 від 21.12.2007, договори поруки № 22.45-10/07-ДП1 від 21.12.2007, № 22.71-10/08-ДП1 від 31.03.2008 укладені між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_10, виключено з реєстру обтяжень нерухомого майна запис про заставу нерухомого майна - нежитлової споруди за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 59-64/.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 06.06.2011 апеляційна скарга ПАТ "ВТБ Банк" залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, скасовані, раніше вжиті заходи забезпечення позову /а.с. 65-67/.

Виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2010 у справі №2-256/10 зупинено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.08.11 /а.с.69,70/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.05.12 касаційна скарга ПАТ "ВТБ Банк" задоволена частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2010 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06.06.11 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції /а.с. 68-70/.

За наслідками розгляду вищевказаної справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2014 року у справі №2/554/403/2014 в задоволенні позовних вимог ПАТ "ВТБ Банк" до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_7 до ПАТ "ВТБ Банк" - задоволено. Визнано недійсними договір наступної іпотеки № 22.45-10/07-Д1 від 21.12.2007, договори поруки № 22.45-10/07-ДП1 від 21.12.2007, № 22.71-10/08-ДП1 від 31.03.2008 укладені між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_7, виключено з реєстру обтяжень нерухомого майна запис про заставу нерухомого майна - нежитлової споруди за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 78-82/.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ "ВТБ Банк" задоволено частково. Рішення суду першої інстанції від 28.07.14 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю /а.с. 83-87/.

За таких обставин, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій були скасовані за результатами перегляду справи судом касаційної інстанції, а справу направлено на новий розгляд - то на момент внесення до державного реєстру іпотек запису про обтяження спірного майна 15.08.12, договір наступної іпотеки №22.45-10/07-ДІ від 21.12.2007 був чинний.

Так, за заявою іпотекодержателя ПАТ "ВТБ Банк" та доданими до неї документами, 15.08.12 приватним нотаріусом - реєстратором Міленіною К.О. внесено до державного реєстру іпотек запис про обтяження громадської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору наступної іпотеки №22.45.-10/07-ДІ від 21.12.2007 /а.с. 33-36/.

Однак, 24 червня 2011 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 2-2394/11 за позивачем ОСОБА_3 було визнано право власності на 37/100 частки громадської будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.10-15/. На підставі рішення ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" про державну реєстрацію прав від 18.08.2011 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на частку громадської будівлі, що розташована за адресою: м. Полтава, проспект Першотравневий. /а.с. 14/

Окрім того, в судовому засіданні 02 лютого 2015 року судом було досліджено оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.07.11 посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі за №2861, відповідно до умов якого ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4 купила належну продавцю 1/25 частину громадської будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 122-123/.

Таким чином, судом встановлено, що в процесі розгляду справи в порядку цивільного судочинства про визнання недійсним договору наступної іпотеки № 22.45-10/07-Д1 від 21.12.2007, договорів поруки № 22.45-10/07-ДП1 від 21.12.2007, № 22.71-10/08-ДП1 від 31.03.2008 укладених між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_7 та виключення з реєстру обтяжень нерухомого майна запису про заставу нерухомого майна - нежитлової споруди за адресою: АДРЕСА_1, частина заставного майна була відчужена на користь ОСОБА_4, а також позивача - ОСОБА_3 /а.с. 129-133/.

Позивач, вважаючи, що дії приватного нотаріуса Міленіної К.О., як державного реєстратора, щодо внесення до Державного реєстру іпотек запису про обтяження громадської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору наступної іпотеки №22.45.-10/07-ДІ від 21.12.2007 неправомірними та такими, що обмежують його право на розпорядження спірним приміщенням, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, вчиняючи оскаржувані дії щодо внесення запису в державний реєстр про обтяження іпотекою громадської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 діяв на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) спірних рішень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

На момент виникнення та реалізації спірних відносин порядок проведення записів в державному реєстрі іпотек регулювався Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 31.03.2004, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 20.10.2011 та статтею 4 Закону України "Про іпотеку.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про іпотеку", обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно

Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року №410 (далі - Тимчасовий порядок) встановлено, що Державна реєстрація іпотек здійснюється з метою: реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки; надання в інтересах фізичних чи юридичних осіб інформації про обтяження нерухомого майна іпотекою або про відсутність такого обтяження.

Пунктом 2 Тимчасового порядку визначено, що реєстратори це державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком.

Згідно п.4 Тимчасового порядку, внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи.

Пунктом 6 Тимчасового порядку встановлено, що внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду. У разі коли іпотекодержателем за іпотечним договором виступає кілька осіб, повідомлення може бути надіслано однією з них за взаємною домовленістю. Під час подання повідомлення іпотекодержатель пред'являє паспорт або інший документ, що посвідчує особу, а у разі коли уповноважена ним особа діє від імені іпотекодержателя фізичної чи юридичної особи - відповідну довіреність. До повідомлення додається засвідчена в установленому порядку копія іпотечного договору чи рішення суду, примірник заставної (у разі її державної реєстрації) та документ про внесення плати за державну реєстрацію іпотек, реєстрацію заставної (у разі коли іпотекодержатель разом з державною реєстрацією обтяження нерухомого майна іпотекою подає її для державної реєстрації).

Відповідно до п. 7 Тимчасового порядку, у повідомленні зазначаються: відомості про іпотекодавця (майнового поручителя), іпотекодержателя, а також боржника за основним зобов'язанням, якщо він не є іпотекодавцем: для іпотекодавця, іпотекодержателя та боржника - юридичних осіб відомості: стосовно резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ); стосовно нерезидентів - найменування, місцезнаходження та держава, де зареєстровано особу; для іпотекодавця, іпотекодержателя та боржника - фізичних осіб відомості: стосовно громадян України - прізвище, ім'я та по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; стосовно іноземців, осіб без громадянства - прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), постійне місце проживання за межами України; опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані; розмір основного зобов'язання; строк виконання основного зобов'язання в повному обсязі; посилання на випуск заставної або її відсутність.

Згідно п. 10 Тимчасового порядку, реєстратор відмовляє у внесенні запису до Реєстру у разі, коли:

1) у повідомленні відсутні або наведено не повністю чи з виправленням відомості, зазначені у пункті 7 цього Порядку;

2) іпотекодержатель не пред'явив паспорт або інший документ, що посвідчує особу, а у разі коли уповноважена ним особа діє від імені іпотекодержателя фізичної чи юридичної особи - відповідну довіреність;

3) до повідомлення не додано копію іпотечного договору, засвідчену в установленому порядку, чи рішення суду, примірник заставної (у разі її державної реєстрації);

4) відсутній документ про плату за внесення запису до Реєстру;

5) плату внесено не в повному обсязі.

Відмова у внесенні запису до Реєстру оформляється письмово протягом двох робочих днів із зазначенням причини.

Колегія суддів, дослідивши копію заяви-повідомлення про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою та додані до заяви документи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вищевказана заява-повідомлення разом з додатками відповідає вимогам, встановленим п. 7 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 31.03.2004, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 20.10.2011 /а.с. 33-52/.

Посилання апелянтів на Інструкцію про порядок заповнення повідомлень та ведення Державного реєстру іпотек колегія суддів не приймає, оскільки вона не зареєстрована в Міністерстві юстиції України та носить методичний характер (рекомендаційний). Як вже було зазначено, спірні правовідносини щодо вчинення реєстраційної дії регулюються Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 31.03.2004, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №1109 від 20.10.2011 (чинним на час виникнення спірних правовідносин).

З приводу доводів апелянтів стосовно того, що в повідомлення банком не було внесено всі необхідні відомості, зокрема, відомості про основного боржника - ОСОБА_9, не заповнені розділи: щодо випуску заставної або її відсутності; про додані до повідомлення документи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, у заяві-повідомлення банку про реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою банком зазначено відомості про майнового поручителя іпотекодавця - ОСОБА_7 При цьому слід зазначити, що відповідно до умов договору наступної іпотеки № 22.45-10/07-ДІ від 21.12.2007 р., на підставі якого банком подано відповідну заяву, ОСОБА_9 визначений як позичальник, а не боржник за основним зобов'язанням. Інші відомості, які підлягали внесенню до заяви-повідомлення у відповідності до п. 7 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек на підставі договору наступної іпотеки № 22.45-10/07-ДІ від 21.12.2007 р., визначені банком у повному обсязі, а тому вищезазначені твердження апелянтів є безпідставними.

З приводу доводів апелянтів щодо відсутності підтвердження того, що ПАТ "ВТБ Банк" вносилась плата за реєстрацію обтяження, як це передбачено п. 6 Тимчасового Порядку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Діяльність приватного нотаріуса в спірних правовідносинах регулюється Постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 31.03.2004 року "Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек". Пунктами 2 та 5 цієї 1 Постанови передбачено, що державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-якими реєстраторами, якими є: державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком.

Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 № 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18.08.04 № 85/5 та зареєстрованого із Міністерстві юстиції України 18.08.04 за № 1020/9619) передбачено: п. 1.1 - Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна; п. 1.3. Держателем Реєстру заборон є Міністерство юстиції України, яке розробляє організаційні, методологічні принципи ведення Реєстру заборон та забезпечує його функціонування; п. 1.4. Адміністратором Реєстру заборон (далі - Адміністратор) є державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, що має повний доступ до електронної бази даних і відповідає за її технічне та технологічне створення та ведення, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, за збереження і захист даних, що містяться в Реєстрі заборон; п. 1.5. Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є:

- державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу;

- державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії.

Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів, слідчих органів та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Реєстратори також уносять та вилучають до (з) Реєстру заборон відомості про тимчасові застереження щодо нерухомого майна.

Колегією суддів встановлено, що приватним нотаріусом Міленіною К.О. був укладений Договір №7-783 про інформаційно-технічні послуги від 01 січня 2009 року з ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України з Додатковою угодою до Договору від 30.12.2011 року, за яким нотаріусу надавались послуги з організації та забезпечення доступу до Державного реєстру іпотек з метою внесення записів про обтяження нерухомого майна іпотекою і відповідно до п. 3.1 даного договору оплата послуг здійснювалась нотаріусом щомісяця на підставі рахунку за надані послуги, протягом 5 календарних днів після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця, шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок Підприємства.

З наявної у матеріалах справи довідки Приватного нотаріуса Міленіної К.О. вбачається, що ПАТ ВТП Банк сплатив плату 15.08.2012 року у розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп. за реєстрацію запису про обтяження нерухомого майна іпотекою.

ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України надіслав ПН Міленіній К.О. такий рахунок за надані інформаційно-технічні послуги за період з 01.08.2012-31.08.2012 року, який нею було сплачено, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями рахунку від 31.08.2012 року № КІ 113667-08 та платіжного доручення від 11.09.2012 р. № 59291.

З огляду на встановлені у справі обставини, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, вчиняючи дії щодо внесення запису в державний реєстр про обтяження іпотекою громадської будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 діяв на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовна вимога щодо визнання таких дій протиправними є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Відносно позовних вимог про зобов'язання виключити з державного реєстру іпотек внесений 15.08.12 реєстратором - приватним нотаріусом Міленіною К.О. запис про обтяження іпотекою громадської будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, який зареєстрованого за реєстраційним номером 12872135, контрольна сума 8621Б4А4ЕЕ, колегія суддів наступне.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора, у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (в редакції Закону України від 11.02.2010 №1878-VI та із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 №5037-VI).

Проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" із змінами і доповненнями внесеними Законами України від 10.10.2013 №641-VII, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2013 №868.

Пунктом 72 Порядку №868 визначено, що державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки.

Відповідно до п. 78 Порядку №868, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Під час проведення державної реєстрації зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою, анулювання та видачі нової заставної, відступлення прав за іпотечним договором або передачі заставної, видачі дубліката заставної, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою за відсутності державної реєстрації права власності на таке майно в Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить відомості про таку іпотеку з Державного реєстру іпотек до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав вносить до Державного реєстру прав відповідний запис про зміну, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою (п. 98 Порядку).

Відповідно до п. 24 -27 Порядку №868 ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який затверджений постановою КМ України від 05.07.2004 року № 830, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років.

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011р. № 3502/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 р. за № 1429/20167, затверджено Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1.3 вказаного Порядку визначено, що рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно, яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках.

При цьому, відповідно до пункту 2.1 згадано Порядку для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів державного реєстру прав здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом /пункт 1.4 Порядку/.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача із заявами про виключення з державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою громадської будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, який зареєстрованого за реєстраційним номером 12872135, контрольна сума 8621Б4А4ЕЕ.

З огляду на наведене, рішення відповідачем, яке б могло вплинути на права та обов'язки позивача, відповідно прийнято не було.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевказані позовні вимоги про зобов'язання виключення з державного реєстру іпотек запису про обтяження є передчасними, з огляду на недоведеність порушених прав, та не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційних скарг позивача та третьої особи колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі № 816/5037/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 17.04.2015 р.