Справа № 2а-0870/5200/11
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-0870/5200/11

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року

12:0

Справа № 2а-0870/5200/11

провадження № СН/808/32/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби

до Державного підприємства «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області №77»

про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року по справі №К/800/9571/13 касаційна скарга Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби задоволена частково.

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2011 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2012 року по справі №2а-0870/5200/11 скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

11 вересня 2014 року матеріали вищезазначеної справи надійшли до канцелярії Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 15 вересня 2014 року справа №2а-0870/5200/11 прийнята до провадження та призначення до судового розгляду на 07 жовтня 2014 року.

Розгляд справи відкладався до 15 жовтня 2014 року.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Також, на виконання вимог ухвали суду від 07 жовтня 2014 року, позивач надав до матеріалів справи:

- повні відомості про платника податків в тому числі і про відкриті банківські рахунки;

- копії інкасових доручень на 32 арк.;

- довідку про заборгованість платника податків.

Відповідач у судове засідання повторно не з’явився, письмові заперечення на позов не направив, про причини неявки суд не повідомив. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи клопотання представника позивача, а також положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України, не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу..

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області №77» (ідентифікаційний код 08680081) є юридичною особою та зареєстровано виконавчим комітетом Бердянської міської ради Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію серії А01 №230853, дата реєстрації 17.07.2000.

Заборгованість по податку на прибуток (доходи) підприємств і організацій державного підпорядкування виникла на підставі наступного.

На протязі 2010-2011 років підприємством самостійно задекларовано податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємства на підставі наступних декларацій:

Заборгованість з частини чистого прибутку з підприємств, яка вилучається до бюджету виникла на підставі наступного.

Заборгованість з доходів фізичних осіб виникла на підставі наступного.

Бердянською об’єднаною державною податковою інспекцією Запорізької області Державної податкової служби проведено виїзну перевірку, якою встановлено порушення пп.6.3.3 п.6.3. ст.6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», що призвело до недоплати податку у сумі 46,41 грн., в зв’язку з чим до відповідача застосовані штрафні санкції на суму 92,82 грн. та прийнято податкове повідомлення-рішення на суму 139,23 грн., яке відповідачем не оскаржувалося. Оскільки підприємство при утриманні податку з доходів фізичних осіб у повному обсязі, не перерахувало до бюджету 417250,58 грн. – за несвоєчасне, неповне перерахування, на підставі п.16.4.1 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-ІІІ від 21.12.2000 за період з 01.08.2001 по 31.03.2010 нарахована пеня – 112574,67 грн. Відповідачем частково сплачена сума боргу, залишок боргу складає 112435,44 грн.

Заборгованість з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності з юридичних осіб виникла на підставі наступного.

Протягом 2008-2009 років підприємством самостійно задекларовано податкових зобов’язань з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності з юридичних осіб на підставі наступних рахунків:

- розрахунок №1569 від 31.01.2008 на суму 6859,99 грн.

Заборгованість з податку на прибуток комунальних підприємств виникла на підставі наступного.

Заборгованість за забруднення навколишнього природного середовища виникла на підставі наступного.

Також, Бердянською ОДПІ проведено декілька перевірок та встановлено порушення пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 №2181, а саме підприємством несвоєчасно подано декларації. У зв’язку з виявленими порушеннями на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» застосовані штрафні санкції на суму на загальну суму1760,89 грн.

За результатами перевірки відповідача складено акт №439/152-08680081 від 18.09.2008 на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення №004741520/0 від 18.09.2008 на суму 151,06 грн.

Крім того,відповідно до вимог п.129.1. ст.129 Податкового кодексу України відповідачу нарахована пеня в сумі 5644,29 грн.

Таким чином, станом на 30.06.2011 у відповідача існував податковий борг на загальну суму 236 714,01 грн.

Вищезазначені обставини встановлені судами при попередньому розгляду справи та підтверджені судом касаційної інстанції (ухвала ВАСУ від 18 серпня 2014 року).

Станом на час розгляду справи податковий борг підприємства не зменшився, а навпаки збільшився до 431679,43 грн., що підтверджується довідкою позивача щодо наявної заборгованості Державного підприємства «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області №77» станом на 15.10.2014 р.

В п.п. 16.1.3 та п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (надалі за текстом – ПК України), зазначено, що платник податків зобов’язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», що діяв до 01.01.2011, платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законом терміни.

Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ (далі – Закон № 2181), який діяв до 01.01.2011, також визначено податковий борг, як податкове зобов’язання, узгоджене платником податків або встановлене судом, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Відповідно до п. 5.3.1 ст. 5 Закону № 2181 платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Абзацом 1 пункту 5.1 ст. 5 Закону № 2181 визначено, що податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Аналогічні норми встановлені Податковим кодексом України.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно п.п. 16.1.1 п. 16.1 ст. 16 Закону № 2181, після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов’язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Податковим кодексом України також встановлено порядок визначення сум податкових та грошових зобов’язань. Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму грошових зобов’язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від’ємного значення об’єкта оподаткування податком на прибуток або від’ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію;

54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов’язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов’язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

54.3.4. рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків;

54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

54.3.6. результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов’язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Самостійно визначені та визначені податковим органом зобов’язання відповідачем у добровільному порядку не сплачені.

Згідно п.п. 14.1.175. п 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Після закінчення встановлених Податковим кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання відповідно з п.п.129.1.1 ст.129 нараховується пеня.

Відповідно до п.п. 6.2.4 п. 6.2 Закону 2181, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення. У разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Аналогічні норми містяться у Податковому кодексу України.

Відповідно до п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п.59.4. Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Бердянською ОДПІ було сформовано та надіслано відповідачеві першу та другу податкові вимоги від 17.04.2001 № 1/102 та від 20.12.2001 № 2/671, які було вручено представникові Підприємства в установленому порядку.

Сума боргу сплачена не була, докази іншого в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов’язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно пп.89.1.1 та пп.89.1.2 п.89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі:

несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов’язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п.95.1, п.95.2, п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України, Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зі змісту наведених норм випливає, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, - є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Наявність податкового боргу підтверджується наявними в матеріалах справи документальними доказами, що стосується відсутності на розрахункових рахунках відповідача грошових коштів, то суд зазначає наступне.

На вимогу суду позивачем надано 32 інкасових доручення (розпорядження) з якими він звертався до банківських установ, в яких відкриті рахунки платника податків, для стягнення з відповідача грошових коштів згідно до постанов Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2013 по справі №808/1864/13-а та від 17.09.2013 по справі №808/7074/13-а, а саме:

- інкасові доручення (розпорядження) №306 та 307 від 11.12.2013, які направлялись до АБ «Експрес-Банк»;

- інкасові доручення (розпорядження) №302, 303, 304, 305 від 11.12.2013, які направлялись до АТ «УкрСиббанк»;

- інкасові доручення (розпорядження) №319, 320, 321, 322, 323, 324, 325, 325 від 24.12.2013, які направлялись до АТ «УкрСоцбанк»;

- інкасові доручення (розпорядження) №300 та 301 від 11.12.2013, які направлялись до ПАТ КБ «Приватбанк»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 18 від 05.02.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 12 від 04.02.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 7 від 28.01.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 4 від 28.01.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 36 від 13.03.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 40 від 18.03.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 57 від 09.04.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 73 від 14.04.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 109 від 25.04.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 118 від 06.05.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 126 від 13.05.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 159 від 18.06.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 175 від 26.06.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 289 від 06.08.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 310 від 17.09.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- інкасове доручення (розпорядження) № 326 від 29.09.2014, яке направлялось до Філії «Запорізьке РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Вищезазначені інкасові доручення (розпорядження) повернуті банківськими установами без виконання в зв’язку з відсутністю коштів на рахунках (деякі виконані частково в межах залишку коштів на рахунках).

Що стосується правового режиму майна платника як казенного підприємства то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно, відповідно до підпункту 87.3.5 пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України не може бути використані як джерело для погашення податкового боргу майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств. Порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України.

У той же час дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, надається не на конкретно визначене майно, а на суму податкового боргу; власне перелік майна, що підлягає реалізації з метою погашення податкового боргу платника, виявляється у процесі виконання органом державної податкової служби судового рішення про надання такого дозволу. При цьому майно платника, що підлягає продажу, не обмежується виключно майном, зазначеним в акті опису майна. В силу вимог пункту 89.5 статті 89 Податкового кодексу України джерелом погашення податкового боргу платника може бути і майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, однак вартістю у межах суми існуючого податкового боргу.

У той же час платник не позбавлений права в подальшому оспорити включення податковим органом до опису майна активів, що належать платникові на іншому правовому титулі (а не на праві власності).

У разі ж якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, до платника застосовуються заходи, передбачені пунктом 96.2 статті 96 Податкового кодексу України.

У відповідності до п. п. 95.1 та 95.2 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно ч. 2 п. 95.3 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що адміністративний позов Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби до Державного підприємства «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області №77» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

За правилами частини 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

З урахуванням вищезазначеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 161-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби до Державного підприємства «Підприємство Бердянської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області №77» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко