Справа № 1608/1260/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 р. м. Київ К/800/27886/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф., (суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Амєліна С.Є.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанов про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області на постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2012 року Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області звернулися до суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 02.12.2011 року ВП № 27502344 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 02.12.2011 року ВП № 27502344.

Постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2012 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року залишено без змін постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2012 року.

Не погоджуючись з постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2012 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року, Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області звернулось до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

21 липня 2011 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-а-1179/10 від 23.06.2011 року, виданого Карлівським районним судом Полтавської області. Даним виконавчим листом було зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідно з врахуванням вимог ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо розміру державної (основної) пенсії не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.10.2009 року по 01.11.2010 року.

Як встановлено в судовому засіданні позивач в установлений строк рішення суду не виконали.

25 листопада 2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Нездойминогою О. О. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття постанови Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про стягнення виконавчого збору від 02.12.2011 року ВП № 27502344 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 02.12.2011 року ВП № 27502344.

Відмовляючи у задоволені позову суди попередніх інстанції дійшли висновку про правомірність прийняття оскаржуваних постанов, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області не виконало рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, відповідно до постанови державного виконавця від 12.07.2011 року ВП № 27502344 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а- - 774/10 виданого Карлівським районним судом Полтавської області.

З таким висновкам суду попередніх інстанцій погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, виходячи з наступного.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Про відкриття виконавчого провадження державний виконавець виносить відповідну постанову, в якій зазначає, що в разі невиконання рішення в добровільному порядку у встановлені для цього строки, воно буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Частиною 1 статті 46 зазначеного Закону (чинною на час спірних правовідносин) передбачено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника.

Оскільки судами попередніх інстанцій встановлений факт невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання то суд касаційної інстанції вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваних постанов діяв у спосіб та в межах повноважень, встановлених Законом України ,,Про виконавче провадження".

Крім того, позивачем порушений строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст. 181 КАС України, так як позовні вимоги позивача заявлені поза межами передбаченого КАС України десятиденного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 181 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В ч. 6 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області залишити без задоволення, а постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2013 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

С.Є Амєлін

В.В. Малинін