Справа № 803/1741/14
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Справа № 876/990/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Сеника Р.П.,

суддів: Хобор Р.Б., Попко Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06.01.2015 року у справі за поданням Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до Приватного підприємства «М-Трейдінг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2014 року Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області звернувся до суду з поданням до Приватного підприємства «М-Трейдінг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2015 року подання Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області суддею Волинського окружного суду прийнято до провадження та на підставі п.3 ч.1 ст. 155 КАС України залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеними судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи, а також при невідповідності висновків суду обставинам справи. Апелянт вважає, що оскільки ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014 року справу було направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскаржувана ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 06.01.2015 року фактично виключає можливість підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника, та позбавляє Луцьку ОДПІ конституційного права на судовий захист, передбачений статтею 55 Конституції. З врахуванням вищенаведеного просить скасувати оскаржувану ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06.01.2015 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова - скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області звернулася з поданням до Приватного підприємства «М-Трейдінг» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, але 02.09.2014р. ухвалою Волинського окружного адміністративного суду провадження у справі було закрито, однак ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2014р. вказане судове рішення скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя Волинського окружного адміністративного суду виходив з того, що як вбачається з подання та долучених до нього матеріалів, обставини, що зумовили звернення Луцької ОДПІ до суду з вказаним поданням, були встановлені 29.08.2014р. в 11год.30хв., але згідно з ч.11 ст.183-3 КАС України на обчислення строків, установлених цією статтею, не поширюються правила статті 103 цього Кодексу; строки, встановлені цією статтею, обчислюються годинами і закінчуються із закінченням години, на яку припадає таке закінчення; строки, визначені цим підпунктом, не включають добові години, що припадають на вихідні та святкові дні, а тому за таких обставин, суд позбавлений можливості виконати вимоги вказаної норми КАС України, оскільки строк у 96 годин фактично пропущений.

Крім того, згідно бази даних «Діловодство спеціалізованого суду», заявник - Луцька ОДПІ, 24.12.2014р. скористалась правом на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження і Волинським окружним адміністративним судом 26.12.2014р. відкрито провадження у справі №803/2666/14 та призначено справу до судового розгляду на 15.01.2015р. на 15год.00хв.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з п.3 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується із викладеним в оскаржуваній ухвалі висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що суд позбавлений можливості виконати вимоги ч. 8 ст. 183-3 КАС стосовно необхідності прийняття рішення у строк 96 годин, з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду фактично пропущений на думку колегії суддів апеляційного суду є необгрунтованим та таким, що прямо суперечить позиції Вищого адміністративного суду України по даній ситуації, яка викладена в інформаційному листі Головам апеляційних адміністративних судів № 149/11/13-11 від 02.02.2011 року, а пунктом 15 вищевказаного інформаційного листа ВАС України роз'яснюється, що оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено будь-яких наслідків перевищення судом строків розгляду справи, встановлених статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, за таких обставин постанова суду, прийнята судом за результатами розгляду по суті подання, внесеного на підставі статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, є законною і обгрунтованою та підлягає негайному виконанню, як це передбачено частиною сьомою зазначеної статті Кодексом адміністративного судочинства України.

Посилання суду першої інстанції, що Луцька ОДПІ скористалася правом на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження у справі справа № 803/2666/14 про спір між тими самими сторонами, і нібито про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому подання Луцької ОДНІ слід залишити без розгляду на підставі п. З ч. 1 ст. 155 КАС є необгрунтованим та таким, що не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи немає жодного підтвердження доказів на які посилається суддя у своїй ухвалі про залишення подання без розгляду, ухваленої 06 січня 2015 року.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до передчасного та помилкового висновку про залишення подання Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, через що правові підстави для залишення подання без розгляду в порядку п.3 ч.1 ст.155 КАС України є відсутніми.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана у3хвала підлягає скасуванню. Як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення подання без розгляду, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області - задоволити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06 січня 2015 року. по справі № 803/1741/14 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції, для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.П. Сеник

Судді: Р.Б. Хобор

Я.С. Попко