Справа № 153/453/15-а
Суддя: Любинецька-Онілова А. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Справа153/453/15-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з Сарафімовської Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_2 до ВДАІ з обслуговування Ямпільського району Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправним та незаконним рішення суб'єкта владних повноважень, скасування постанови серія ПС1 №525631 від 07.03.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2015 року позивач ОСОБА_2 заявив адміністративний позов до ВДАІ з обслуговування Ямпільського району Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправним та незаконним рішення суб'єкта владних повноважень, скасування постанови серія ПС1 №525631 від 07.03.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що 26 лютого 2015 року приблизно о 09 годині 00 хвилин він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 залишили автомобіль по вул. Леніна в м. Ямпіль Вінницької області біля кінотеатру і направились в магазин, аби придбати канцтовари. Коли вийшли з магазину та підійшли до автомобіля, то біля машини стояли працівники міліції, які запитали хто власник та взяли на ознайомлення його документи. Після чого працівники міліції сіли до службового автомобіля. Через 10 хвилин вийшов один із працівників та віддав йому документи та сказав, що вони можуть їхати. Вказав, що 07 березня 2015 року його викликали в телефонному режимі у відділ ДАІ Ямпільського РВ УМВС України і повідомили його, що відносно нього складено протокол і зобов'язано його сплатити штраф у сумі 595 гривень. Йому вручили постанову, в якій зазначалося, що 26.02.20156 року о 08 годині 35 хвилин по вул. Леніна в м. Ямпіль Вінницької області він керував автомобілем без посвідчення водія, якого позбавлений судом. Зазначив, що на його неодноразові звернення пояснити, в чому суть цієї постанови сказали, що йому це не потрібно знати, а потрібно заплатити штраф. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд скасувати вказану постанову про адміністративне правопорушення відносно нього, а провадження у справі закрити.

В ході судового розгляду позивач заявлені позовні вимоги підтримав і пояснив, що 26 лютого 2015 року він не керував транспортним засобом, так як його позбавлено права керування транспортним засобами. На його прохання належним йому автомобілем керував ОСОБА_3, який увесь час був за кермом автомобіля. Вони зупинилися біля магазину і разом із ОСОБА_3 зайшли в магазин. Він із магазину вийшов першим, а за ним ОСОБА_3, який пояснив працівникам ВДАІ, що керує автомобілем він - ОСОБА_3 і пред'явив свої права і технічний паспорт на автомобіль. Однак, працівник міліції Фадєєв сказав, що він ОСОБА_3 тут не бачить. Позивач зазначає, що автомобіль не був зупинений працівниками ВДАІ, а стояв на місці. Працівники міліції почали щось писати, зупинили ще два автомобілі, водії яких підписали протокол. Він пояснював працівникам міліції, що він не був за кермом, а стояв поруч із автомобілем. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ВДАІ з обслуговування Ямпільського району Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому ст. ст.33, 34 КАС України порядку - судовою повісткою, врученою кур'єром суду уповноваженій особі ВДАІ 19.03.2015 року під розписку, про причини неявки не повідомив. На підставі ст.128 ч.4 КАС України судом ухвалено провести судовий розгляд справи без участі представника відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду справи.

Із показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що 26 лютого 2015 року він разом із ОСОБА_2 їхав автомобілем до магазину, аби зробити ксерокопії. Вказав, що коли вони вийшли із магазину, то побачили біля автомобіля працівників міліції. Також пояснив, що сказав працівникам міліції, що ОСОБА_2 не керував автомобілем, а керував він - ОСОБА_3 На що працівники міліції відповіли, що вони його тут не бачать. Вказав, що він показав працівникам міліції документи, а вони почали погрожувати, вживали нецензурні слова. Після чого працівники міліції зупинили два автомобілі і два водія підписалися. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 працівники міліції права не роз'яснювали.

В ході судового розгляду допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, визнано неможливим, у зв'язку із неодноразовою неявкою на виклик суду цих свідків та поверненням на адресу суду за терміном зберігання судових викликів, надісланих рекомендованими листами.

Дослідивши усі докази, суд вважає доведеними ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 71 ч.2, 6 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оскільки відповідачем на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16 березня 2015 року про відкриття провадження у справі не надано заперечень та будь-яких доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів. Натомість на підтвердження наведених у позові обставин позивач надав докази, які не суперечать один одному щодо фактичних обставин і підтверджують його доводи.

Судом встановлено такі обставини.

Із досліджених судом протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №663724 від 26.02.2015 року та постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1№525631 від 07.03.2015 року встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у тім, що 26 лютого 2015 року о 08 годині 35 хвилин по вул. Леніна в м. Ямпіль Вінницької області він керував особистим автомобілем НОМЕР_1 без посвідчення водія, якого позбавлений судом. У змісті протоколу про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено, що ОСОБА_2 від підпису, пояснення, отримання копії протоколу відмовився в присутності двох свідків, також в їхній присутності водієві ОСОБА_2 було роз'яснено зміст ст.63 КУ та ст.268 КУпАП. Тобто, із цього слідує, що свідки зазначені у протоколі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили лише факт відмови ОСОБА_2 від пояснень, підпису протоколу та факт роз'яснення працівниками ВДАІ ОСОБА_2 його прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказана обставина підтверджена також поясненнями позивача та показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_3, які зазначили, що свідки були запрошені працівниками міліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, тобто, в той момент, коли автомобіль не рухався, а ОСОБА_2 знаходився поруч із автомобілем. В змісті протоколу про адміністративне правопорушення відсутні і суду не надано жодного доказу про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до ст.272 КУпАП є особами, яким відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Відповідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинні бути з'ясовані: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із посвідчення водія, виданого 29.07.2005 року, копія якого залучена до матеріалів справи, слідує, що допитаний судом свідок ОСОБА_3 має право керування транспортним засобами категорії А, В, С, D, Е.

Відповідно до п.2.2. ПДР України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Із пояснень позивача та показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що 26.02.2015 року належним позивачу транспортним засобом на підставі п.2.2. ПДР України керував ОСОБА_3, який пред'явив документи на автомобіль та посвідчення водія працівникам ВДАІ. Вказана обставина не спростована будь-якими іншими належними доказами. Передача ОСОБА_2 керування транспортним засобом ОСОБА_3 не порушує вимог п.2.2. ПДР України. Відповідачем не надано суду жодного доказу в підтвердження обставин, викладених в адміністративному протоколі відносно ОСОБА_2, що саме ОСОБА_2 26.02.2015 року керував транспортним засобом. Крім цього, судом встановлено, що автомобіль не був зупинений працівниками ВДАІ. Відсутні будь-які докази, в яких би був зафіксований факт руху автомобіля НОМЕР_1. Пояснення позивача ОСОБА_2 та показання свідка ОСОБА_3 суд визнає належними та допустими доказами, оскільки вони не суперечать один одному щодо фактичних обставин справи і підтверджують доводи позивача.

Оцінюючи усі докази, суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідачем не дотримано вимог ст.ст.7, 280 КУпАП, чим порушено права та законні інтереси позивача. Зокрема, відповідачем не з'ясовано чи дійсно було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.3 КУпАП та чи винен ОСОБА_2 в його вчиненні.

Судом встановлено, що 26 лютого 2015 року о 08 годині 30 хвилин в м.Ямпіль ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, що виключає в його діях об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та вину у вчиненні цього правопорушення. Відсутність об'єктивної та суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення виключає його склад діях особи.

З урахуванням викладеного, суд має підстави в порядку ст. 293 ч.1 п.3 КУпАП постанову серії ПС1 №525631 від 07.03.2015 року скасувати, а адміністративне провадження відносно позивача за ст. 126 ч.3 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскільки позов задоволено, суд за правилами ч.3 ст.94 КАС України, має підстави присудити позивачу із Державного бюджету України здійснені ним та документально підтверджені судові витрати відповідно до задоволених вимог, за ставкою судового збору, встановленою ст.4 ч.2 п.3.1 Закону України «Про судовий збір» 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 73 гривні 08 копійок за позовною вимогою немайнового характеру.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 71, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186 КАС України, на підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.288, 289, 293 ч.1 п.3 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати Постанову серії ПС1 №525631 від 07 березня 2015 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.126 ч.3 КУпАП - та стягнення штрафу у сумі 595 гривень (подвійний розмір - 1190 гривень) і закрити справу на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок шляхом безспірного списання органами Державної казначейської служби України з рахунків ВДАІ з обслуговування Ямпільського району Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу Адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий А.Г.Любинецька-Онілова