Справа № 815/3474/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3474/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Торубка М.А.

За участю сторін:

Представника позивача: Шевченко М.В.

Представника третьої особи: Степаненко С.О.

Представника третьої особи: Труби А.О.

Прокурора: Ейсмонт І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БАМ - Агросервіс» до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Міндоходів в Одеській області, Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області, Державної казначейської служби України, Ізмаїльська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області, державне підприємство «Сервісний центр в Одеській області», за участю Ізмаїльської міжрайонної прокуратури, про скасування рішення та стягнення з Державного бюджету України коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «БАМ - Агросервіс» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі Ізмаїльська ОДПІ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Міндоходів в Одеській області, Головне управління Державної казначейської служби в Одеській області, Державна казначейська служба України, Ізмаїльська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області, державне підприємство «Сервісний центр в Одеській області», за участю Ізмаїльської міжрайонної прокуратури, про скасування рішення Ізмаїльської ОДПІ про розпорядження безхазяйним майном №20 від 06.09.2012 року та стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «БАМ - Агросервіс» завдану в результаті неправомірних дій відповідача матеріальну шкоду в розмірі 402 957,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.11.2012 року на підставі рішення Ізмаїльської ОДПІ про розпорядження безхазяйним майном №20 від 06.09.2012 року ним, як покупцем, був укладений з державним підприємством «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» договір купівлі-продажу №01/11 на придбання майна, що перейшло у власність держави та знаходилось у розпорядженні Ізмаїльської ОДПІ - вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн, яке знаходиться за адресою м.Ізмаїл, Ізмаїльський Морський Торгівельний Порт. На виконання умов зазначеного договору ТОВ «БАМ - Агросервіс» було перераховано на рахунок державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» грошові кошти за придбаний товар в сумі 402957, 68 грн. Однак придбане вугілля не було отримано позивачем через відмову державного підприємства «Ізмаїльский морський торговельний порт» його видати, оскільки воно перебуває під митним контролем Південної митниці Міндоходів. ТОВ «БАМ-Агросервіс» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправними дій щодо обліку вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн, яке перебуває на території державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» під митним контролем та зобов'язання не чинити перешкод у вивезенні та розпорядженні придбаним вугіллям. Постановою суду від 15.04.2014 року у справі №815/1186/14 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «БАМ-Агросервіс» було відмовлено у повному обсязі. При цьому, при прийнятті рішення суд виходив з того, що в оскаржуваних діях Південної митниці Міндоходів не вбачається порушень законодавства України, а проведення Ізмаїльською ОДПІ процедур продажу та передачі товару, що знаходиться під митним контролем без участі у комісії уповноваженого представника митного органу є незаконним. З цих підстав позивач вважає, що рішення Ізмаїльської ОДПІ про розпорядження безхазяйним майном №20 від 06.09.2012 року, яке передувало укладанню договору купівлі-продажу вугілля №01/11 від 27.11.2012 року є протиправним та таким, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, що й зумовило звернення товариством з обмеженою відповідальністю «БАМ-Агросервіс» до суду із адміністративним позовом про скасування цього рішення та стягнення з Державного бюджету України коштів в розмірі 402957,68 грн., сплачених за придбане вугілля.

Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обґрунтування, викладені у адміністративному позові, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з'явився, відповідач про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно. У судових засіданнях 29.09.2014 року та 27.10.2014 року представник Ізмаїльської ОДПІ участь у справі приймала, позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 140-141). Наполягала, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області заперечував проти задоволення позовних вимог ТОВ «БАМ - Агросервіс» та підтримав позицію відповідача з огляду на обґрунтування, зазначені Ізмаїльською ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області у запереченнях на адміністративний позов.

Представник державного підприємства «Сервісний центр в Одеській області», яке є правонаступником державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» в судовому засіданні залишив вирішення справи на розсуд суду.

Представник Головного управління Міндоходів в Одеській області до суду не з'явився, про дату, час та місце слухання справи третю особу було повідомлено належним чином та своєчасно. У судових засіданнях 29.09.2014 року та 27.10.2014 року представник Головного управління Міндоходів в Одеській області участь приймала, заперечувала проти задоволення позовних вимог ТОВ «БАМ - Агросервіс» та підтримала правову позицію Ізмаїльської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області.

Представник Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області до суду не з'явилась, третя особа про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином та своєчасно. У судовому засіданні 27.10.2014 року представник Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області участь у справі приймала, проти позовних вимог позивача в частині стягнення з Державного бюджету України коштів в сумі 402957,68 грн. заперечувала з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов (а.с. 136-138). Зазначила, що відповідно до ст. 200 Податкового кодексу України, повернення бюджетного відшкодування здійснюється відповідним органом Державного казначейства України на підставі висновку відповідного органу доходів та зборів, однак такого висновку ГУДСУ в Одеській області не отримувало.

Прокурор у судовому засіданні підтримала позицію Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області.

Представник Державної казначейської служби України до суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи ДКСУ повідомлено належним чином.

На підставі положень статті 128 КАС України та за згодою сторін справа слухалась за відсутності представників відповідача та третіх осіб за наявними у справі доказами.

Судом під час офіційного з'ясування обставин у справі встановлено наступне:

У період з 23.09.2010 року по 18.12.2010 року зі станції Чорногорські Копі (Російська Федерація) на митну територію України до державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» у режимі «транзит» надійшло 23535,93 тонн вугілля марки «Д», вантажовласниками якого є іноземні компанії «Bremer International Limited» та «Avandix Limited». Зазначений вантаж приймався портом без перевантаження, за вагою, вказаною у залізничних накладних та у період з 23.09.2010 року по 18.12.2010 року відвантажувався портом на адресу вантажовласників. Після фактичного відвантаження вугілля, державним підприємством «Ізмаїльський морський торговельний порт» було зафіксовано залишок транзитного вантажу у кількості 469,374 тонн (а.с. 76, 85).

Державне підприємство «Ізмаїльський морський торговельний порт» листами від 13.01.2011 року, 24.03.2011 року, 20.06.2011 року, 08.09.2011 року, 28.03.2012 року (повідомило експедитора даного вантажу - приватне підприємство «Дунай транзит сервіс» про наявність залишку транзитного вугілля марки «Д» на причалі порту (а.с. 77-81).

Листами від 26.04.2012 року №04/26/04 та від 27.04.2012 року №04/27/01 вантажовласники транзитного вугілля - іноземні компанії «Bremer International Limited» та «Avandix Limited повідомили державне підприємство «Ізмаїльський морський торговельний порт» про те, що вони не зацікавлені у вивезенні 400 тон залишків вугілля, зафіксованих актом - 2 від 10.01.2011 року та просять розпорядитися вказаним залишком вугілля у відповідності до чинного законодавства України (а.с. 83, 84).

Як вбачається з протоколу від 10.08.2012 року, відділом податкової міліції Ізмаїльської ОДПІ на території ППК-2 державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» було виявлено та вилучено майно з ознаками безхазяйного, а саме: вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн. (а.с. 86-87).

Зазначене майно було взято на облік Ізмаїльської ОДПІ як безхазяйне згідно ст. 347 Цивільного кодексу України «Відмова від права власності».

Актом опису і попередньої оцінки майна №20 від 06.09.2012 року Ізмаїльскою ОДПІ державному підприємству «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн було передано на відповідальне зберігання, для здійснення якого на території державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт» був укладений договір №34/1-П від 06.09.2012 року (а.с. 88-94).

За поданням начальника управління погашення податкового боргу начальником Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби України (правонаступником якої є відповідач) було прийнято рішення про розпорядження безхазяйним майном №20 від 06.09.2012 року, яким вирішено передати вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн на реалізацію (а.с. 182, 185).

15.11.2012 року комісією Державної податкової служби в Одеській області було проведено відбір суб'єктів господарювання, які будуть проводити продаж безхазяйного майна, що належить державі та знаходиться на обліку в Ізмаїльській ОДПІ, про що складено протокол №37. Переможцем конкурсу комісією визначено державне підприємство «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» (а.с. 100-102).

27.11.2012 року на Одеській аграрній біржі був проведений аукціон з продажу безхазяйного майна - вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн, переможець торгів - ТОВ «БАМ - Агросервіс», вартість лоту - 402957,68 грн. (а.с. 26-27; 175).

За результатами аукціону між TOB «БАМ-Агросервіс» (покупець) та ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» (продавець) був укладений договір купівлі-продажу №01/11 від 27.11.2012 року, за яким продавець зобов'язався передати у власність покупцю майно, що перейшло у власність держави та знаходиться у розпорядженні Ізмаїльської ОДПІ, а саме вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн, яке знаходиться за адресою м.Ізмаїл, Ізмаїльський Морський Торгівельний Порт, а покупець зобов'язується прийняти вказане майно та сплатити ціну відповідно до умов укладеного договору (а.с. 28-29).

На виконання умов зазначеного договору TOB «БАМ-Агросервіс» було перераховано на рахунок державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» грошові кошти за придбаний товар в сумі 402957,68 грн. (а.с. 31-33, 176-178), з яких 255205,18 грн. ДП «УЕАПО Одеської області» було перераховано до державного бюджету України (а.с. 120-125).

Товариством з обмеженою відповідальністю «БАМ-Агросервіс» та державним підприємством «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» був складений акт приймання-передачі вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн (а.с. 30), однак придбаний товар фактично передано покупцю не було (а.с. 129-134).

Згідно листа Південної митниці Міндоходів від 13.02.2014 року № 2342/15-70-68 вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн, яке знаходиться за адресою м.Ізмаїл, Ізмаїльський Морський Торгівельний Порт перебуває під митним контролем, а тому передача його TOB «БАМ - Агросервіс» є неможливою (а.с. 24-25).

ТОВ «БАМ - Агросервіс» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Південної митниці Міндоходів про визнання протиправними дій щодо обліку Південною митницею вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн, яке перебуває на території державного підприємства «Ізмаїльський морський торговельний порт», під митним контролем та зобов'язання не чинити перешкод у вивезенні та розпорядженні придбаним вугіллям.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 року у справі №815/1186/14 у задоволенні адміністративного позову ТОВ «БАМ - Агросервіс» було відмовлено у повному обсязі (а.с. 14-20). При цьому, при прийнятті рішення суд виходив з того, що в оскаржуваних діях Південної митниці Міндоходів не вбачається порушень законодавства України, а проведення Ізмаїльською ОДПІ процедур продажу та передачі товару, що знаходиться під митним контролем без участі у комісії уповноваженого представника митного органу є незаконним та протиправним.

Після набрання цим судовим рішенням законної сили позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в адміністративній справі №815/3474/14.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «БАМ-Агросервіс» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 40 Митного кодексу України від 11.07.2002 року №92-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі МК України) митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до цього Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Згідно ст.43 МК України товари і транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Тривалість перебування товарів і транспортних засобів під митним контролем на території зони митного контролю у пункті пропуску на митному кордоні України встановлюється відповідно до технологічної схеми пропуску через митний кордон осіб, товарів і транспортних засобів. Митний контроль закінчується: у разі ввезення на митну територію України - після здійснення у повному обсязі митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Частиною 3 ст. 63 МК України передбачено, що користування та розпорядження товарами і транспортними засобами, митне оформлення яких не закінчено, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 186 МК України декларант самостійно визначає митний режим товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до мети їх переміщення та на підставі документів, що подаються митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Як було встановлено судом, спірному вантажу, що переміщувався через митний кордон України, декларантом було визначено митний режим «транзит» та він переміщувався через митну територію України прохідним митним транзитом.

Статтею 200 МК України визначено, що транзит - митний режим, відповідно до якого товари і транспортні засоби переміщуються під митним контролем між двома митними органами або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання таких товарів і транспортних засобів на митній території України.

Згідно вимог ст. 155 МК України прохідний митний транзит - це переміщення товарів під митним контролем від одного пункту пропуску, розташованого на митному кордоні України, - пункту ввезення на митну територію України - до іншого пункту пропуску, розташованого на митному кордоні України, - пункту вивезення за межі митної території України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничних термінів прохідного митного транзиту товарів» №1908 від 13.12.2002 року передбачено, що граничні строки транзиту у разі здійснення перевезень морським та річковим транспортом складають до 20 діб.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.166 МК України обов'язковій передачі митному органу для зберігання підлягають товари: не пропущені під час ввезення на митну територію України внаслідок установлених законом заборон чи обмежень на їх ввезення в Україну або транзит через територію України і не вивезені з території України в день їх ввезення; заявлені у режим відмови на користь держави відповідно до статті 246 цього Кодексу.

Відповідно до ст.246 МКУ, відмова на користь держави - митний режим, відповідно до якого власник відмовляється від товарів, що перебувають під митним контролем, без будь-яких умов на свою користь. Відмова від товарів на користь держави допускається з дозволу митного органу, який видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1.3 Порядку застосування митного режиму відмови на користь держави до товарів, що переміщуються через митний кордон України, та форми заяви про відмову на користь держави, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.03.2012 року №386 (далі Порядок №386) передбачено, що у разі прийняття власником товарів, що переміщуються через митний кордон України, рішення про відмову від цих товарів на користь держави без будь-яких умов на свою користь дозвіл на поміщення цих товарів у митний режим відмови на користь держави, видається начальником або уповноваженою посадовою особою митного органу, у зоні діяльності якого перебувають такі товари, на підставі письмової заяви власника товарів за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 21.03.2012 року №386.

Згідно п.1.4 Порядку №386 для розгляду заяви власник товарів або уповноважена ним особа подає митному органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, разом із заявою оригінал, а в разі їх відсутності - копії відповідних документів. Підставою для поміщення товарів на склад митного органу є дозвіл митного органу на поміщення цих товарів у митний режим відмови на користь держави.

Частиною 2 ст. 166 МК України передбачено, що товари, які підлягають обов'язковій передачі для зберігання митному органу (крім валютних цінностей), зберігаються на складах митних органів.

Під складами митних органів розуміються приміщення, резервуари, криті та відкриті майданчики, які належать митним органам або використовуються ними і спеціально обладнані для зберігання товарів (ст.167 МК України).

Відповідно до ст.169 МК України товари, зазначені у пунктах 1 - 3 частини першої статті 166 та у пунктах 1 - 3 частини першої статті 168 цього Кодексу, можуть зберігатися на складах митних органів протягом трьох місяців.

Системно проаналізувавши вищенаведені положення митного законодавства України, суд дійшов висновку, що самі по собі листи вантажовласників вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн від 26.04.2012 року № 04/26/04 та від 27.04.2012 року № 04/27/01, складені в довільній формі та без надання дозволу на поміщення цих товарів у митний режим відмови на користь держави, виданого начальником або уповноваженою посадовою особою митного органу, у зоні діяльності якого перебувають такі товари, не можуть свідчити про дотримання умов зміни митного режиму «транзит» на митний режим «відмова на користь держави», а отже і про зміну митного режиму. При цьому, якщо розміщений в митному режимі «транзит» на митній території України товар (або його частину) не вивезено з території України протягом граничного терміну прохідного митного транзиту, такий товар підлягає обов'язковій передачі митному органу для зберігання на склади митних органів.

Поряд з цим, відповідно до Декрету Кабінету міністрів України «Про порядок вилучення та реалізації вантажів, що знаходяться у морських торгівельних портах і на припортових залізничних станціях понад установлені терміни» від 08.04.1993 року №33-93 у визначеному цим Декретом порядку підлягають вилученню та реалізації вантажі, що знаходяться на зберіганні у морських торговельних портах чи на припортових залізничних станціях понад установлені договорами терміни, у разі відсутності доручення вантажовласників (вантажовідправників) щодо подальшого їх відправлення; вантажі, подальше відправлення яких неможливе з вини вантажовласника (вантажовідправника) та з незалежних від морських торговельних портів чи припортових залізничних станцій причин (відсутність або неналежне оформлення експортної ліцензії, інших документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил, тощо); вантажі, що відповідно до чинного законодавства визнані безхазяйним майном.

У разі наявності в морському торговельному порту чи на припортовій залізничній станції вантажів, зазначених в абзацах другому і третьому статті 1 цього Декрету, порт чи станція мають запропонувати вантажовласникові (вантажовідправникові) протягом 20 днів з моменту надіслання повідомлення про неможливість відправлення вантажу визначитися з його відправленням або дати згоду на вилучення та реалізацію.

На підставі письмового підтвердження вантажовласника (вантажовідправника) про повернення йому або відправлення вантажу іншому вантажоодержувачу морський торговельний порт чи припортова залізнична станція виконують необхідні роботи, а вантажовласник (вантажовідправник) відшкодовує всі витрати, пов'язані із зберіганням, переробкою, відправленням вантажу, замовленням транспортних засобів, оформленням документів, та інші витрати.

Після одержання від вантажовласника (вантажовідправника) письмової згоди на вилучення та реалізацію вантажу, а також у разі неодержання відповіді протягом 20 днів з моменту надіслання повідомлення вантаж вилучається та реалізується, про що повідомляється вантажовласникові (вантажовідправникові).

Рішення про вилучення та реалізацію вантажу приймається за заявою керівника морського торговельного порту чи припортової залізничної станції комісією, персональний склад якої затверджується Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом, і оформляється актом, який підписується членами комісії. У складанні акта може брати участь вантажовласник (вантажовідправник) або уповноважений ним представник.

Реалізація вилученого у вантажовласника (вантажовідправника) вантажу здійснюється уповноваженим Кабінетом Міністрів України органом на конкурсній основі і, як правило, за вільноконвертовану валюту.

Орган, який здійснює реалізацію вилученого у вантажовласника (вантажовідправника) вантажу, перераховує до Державного валютного фонду України одержану валюту за вирахуванням тієї її частини, що спрямовується на покриття валютних витрат з реалізації вантажу та її продаж на міжбанківському валютному ринку для оплати витрат, пов'язаних з прийманням, зберіганням та реалізацією цього вантажу і виплатою вантажовласникові (вантажовідправникові) грошової компенсації вартості реалізованого вантажу.

Вартість реалізованого вантажу виплачується вантажовласникові (вантажовідправникові) у валюті України за внутрішніми цінами на день вилучення вантажу. Якщо вантаж реалізувати неможливо, морський торговельний порт чи припортова залізнична станція відправляють його вантажовласникові (вантажовідправникові). У такому разі вартість навантажувально-розвантажувальних робіт, зберігання, перевезення, оформлення документів та інші витрати, пов'язані з відправленням вантажу, списуються з вантажовідправника (вантажоодержувача) у безакцептному порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України №574 від 28.05.2001 року «Про часткову зміну постанови КМУ від 16.05.1996 року №536 Про реалізацію вантажів, що знаходяться у морських торгівельних портах і на припортових залізничних станціях понад установлені терміни» Раді міністрів Автономної Республіки Крим, Донецькій, Запорізькій, Миколаївській, Одеській, Херсонській обласним державним адміністраціям надано повноваження щодо створення регіональних комісій з питань вилучення та реалізації вантажів, що знаходяться понад установлені терміни у морських торговельних портах і на припортових залізничних станціях, розташованих на відповідних територіях. До складу комісій включено представника Державної митної служби.

На виконання цієї постанови наказом Міністерства транспорту України, Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України від 19.03.2002 року №178/75 затверджено Положення про комісії з питань вилучення та реалізації залежаних товарів.

Відповідно до п. 6 вказаного Положення виключно вказаній комісії належить право розглядати відомості та приймати рішення про вилучення та реалізацію вантажів, визначених Декретом Кабінету Міністрів України.

Згідно п.11 Положення до складу комісії обов'язково включаються представники органів податкової служби, служби безпеки, внутрішніх справ та митних органів, представників фінансових органів та органів (організацій), що зберігають вилучене майно або здійснюють розпорядження цим майном.

Засідання Комісії проводяться не рідше ніж один раз на місяць. Рішення Комісії оформляється актом, який підписується членами Комісії. У складанні акта може брати участь вантажовласник (вантажовідправник) або уповноважений ним представник (п. 13).

Вантаж вважається вилученим для подальшої реалізації або поверненим вантажовласнику тільки після підписання Комісією відповідного акта про його вилучення або повернення (п. 15).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 року у справі №815/1186/14, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 року була залишена без змін, було встановлено, що Ізмаїльською ОДПІ при реалізації залишку вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн не було дотримано встановленого вищезазначеними положеннями законодавства України порядку вилучення та реалізації вантажів, що знаходяться у морських торгівельних портах понад установлені терміни, та вугілля реалізовано органом, який не мав на це законних підстав (а.с. 14-20, 201-203).

Відповідно до вимог ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З вищенаведених підстав, суд вважає, що рішення про розпорядження безхазяйним майном №20 від 06.09.2012 року, яким вирішено передати вугілля марки «Д» у кількості 469,374 тонн на реалізацію було прийнято Ізмаїльською ОДПІ незаконно, тобто не у порядок та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, та поза межами повноважень цього органу, а тому воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому, при прийнятті рішення у справі суд не приймає до уваги посилання відповідача в обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення на положення Порядку взаємодії між підрозділами державної податкової служби України під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 1032 від 24.12.2010 року, оскільки зазначеним Порядком визначено механізм взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби під час виконання покладених згідно із законодавством України завдань із виявлення, обліку, оцінки та збереження безхазяйного майна, майна, що перейшло за правом успадкування до держави, скарбів і конфіскованого майна, тобто майна, яке знаходиться в межах території України і його дія не поширюється на товар, що перебуває під митним контролем.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У разі виявлення порушень хоча б одного з цих критеріїв, є підстави для задоволення адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач у судовому засіданні не довів правомірності та обґрунтованості спірного рішення про розпорядження безхазяйним майном №20 від 06.09.2012 року, у зв'язку з чим позовна вимога ТОВ «БАМ-Агросервіс» про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення суб'єкта владних повноважень підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню позовну вимогу ТОВ «БАМ-Агросервіс» про стягнення з Державного бюджету України завдану в результаті неправомірних дій відповідача матеріальну шкоду в розмірі 402957,68 грн., оскільки судом під час офіційного з'ясування обставин справи було встановлено, що зазначені кошти були перераховані позивачем на рахунок державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Одеської області» на виконання зобов'язань за господарським договором купівлі-продажу №01/11 від 27.11.2012 року, а тому спірні правовідносини мають вирішуватись в порядку господарського судочинства шляхом заявлення позову про розірвання вищезазначеного договору купівлі-продажу та повернення стороною зазначеного господарського договору коштів, сплачених позивачем за придбання вугілля.

Судові витрати суд вважає за необхідне розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БАМ-Агросервіс» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби України про розпорядження безхазяйним майном № 20 від 06.09.2012 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 14 квітня 2015 року.

Суддя Білостоцький О.В.