Справа № 813/4987/13-а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Справа № 876/14033/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Міндоходів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Львівської митниці Міндоходів, з участю третьої особи Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України та прокуратури Львівської області, про визнання протиправними дій,

встановив:

У липні 2013 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Львівської митниці ДМС України (Львівська митниця Міндоходів, а на даний час Львівська митниця ДФС України), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо вимоги сплатити грошові кошти, викладені у претензії відповідача № 15/45-290 від 04.01.2013 р., винесеної стосовно позивача.

В обґрунтування позову покликався позивач на те, що у відповідача відсутня правова підстава для пред'явлення оскарженої претензії про сплату грошових коштів в розмірі 518923,39 грн., а самі дії відповідача щодо вимоги, викладеної в цій претензії є безпідставними, незаконними та передчасними, вчиненими до закінчення провадження в справі про порушення митних правил. Зазначав позивач, що єдиним належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, що полягало у порушенні митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, при перевезенні вантажу територією України перевізником ПП ОСОБА_2 з використанням книжки МДП XW 67918720 та наслідками якого можливо було недотримання держбюджетом України передбачених законодавством обов'язкових платежів на суму 518923,39 грн. є відповідна постанова місцевого суду. Однак, провадження у справі за адміністративним правопорушенням за ч.1 ст.483 МК України не закінчено, а факту вини позивача не встановлено. На думку позивача виконання Претензії призведе до сплати викладених у ній фінансових вимог за рахунок коштів Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України, після чого в останньої виникне право на стягнення з позивача коштів у регресному порядку.

Відповідач позовних вимог не визнав, подав суду першої інстанції заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа АсМАП України із позовними вимогами погодилась, просила їх задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Львівської митниці Міндоходів щодо вимоги сплатити грошові кошти, викладені у претензії Львівської митниці ДМС України № 15/45-290 від 04.01.2013 року.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції винесена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду від 23.10.2013 р. підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача підстав для сплати платежів визначених претензією № 15/45-290 від 04.01.2013 р., без відповідної постанови суду про встановлення факту вчинення позивачем порушення митних правил (ПМП) передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Звертає увагу апелянт на те, що положеннями МК України та Конвенцією МДП розмежовується адміністративна відповідальність та фінансова відповідальність за недотримання процедури міжнародних дорожніх перевезень (МДП), оскільки це різні види відповідальності, які настають за різні види порушень. Зазначає апелянт, що факт порушення позивачем умов перевезення товару при виконанні операції МДП за книжкою МДП XW 67918720 встановлено, зокрема, оглядом проведеним Південною митницею та наданими митними органами РП документами. Також, вважає апелянт, що оскарження претензії № 15/45-290 від 04.01.2013 р. не може бути предметом судового розгляду, згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України. Згідно із п.7 ст.8 Конвенції МДП коли настає строк платежу сум, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї статті, компетентні органи повинні, в міру можливості, вимагати сплати цих сум у особи, або осіб, з яких безпосередньо належать ці суми, до того як пред'явити позов гарантійному об'єднанню. На думку апелянта усі дії Львівської митниці у процесі пред'явлення позивачу вимоги про сплату грошових коштів були вчинені в межах повноважень і у визначений законом спосіб, а тому є безпідставними позовні вимоги про визнання дій протиправними.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 23.10.2013 р. та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Третя особа подала заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2013 року залишити без змін.

Позивач також подав заперечення на апеляційну скаргу, де вказує, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду від 23.10.2013 року залишити без змін.

До розгляду справи на стадії апеляційного провадження судом допущено прокуратуру Львівської області в інтересах держави на стороні відповідача Львівської митниці Міндоходів.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що Львівською митницею ДМС України позивачу ФОП ОСОБА_2 направлено претензію №15/45-290 від 04.01.2013 року на суму 518923,39 грн., якою на підставі пункту 7 статті 8 Конвенції МДП 1975 р., позивачу запропоновано протягом встановленого законодавством терміну з дня направлення цієї вимоги сплатити передбачені законодавством обов'язкові платежі на суму 518923,39 грн. у відповідності до поданого розрахунку на рахунок Львівської митниці (а.с. 7, 15).

Зі змісту вказаної претензії №15/45-290 від 04.01.2013 р. видно, що дії Львівської митниці щодо вимоги про сплату позивачем коштів обґрунтовані фактом виявлення Південною митницею 12.07.2012 року порушення митних правил, за ознаками ч.1 ст.483 МК України, за фактом переміщення товарів, що переміщувались автомобілем позивача із використанням книжки МДП XW 67918720, з приховуванням від митного контролю шляхом їх вивантаження на митній території України та підміна товарів, які слідували з Республіки Польща до Республіки Молдова (а.с. 8-15, 51-56, 143-152).

Суд апеляційної інстанції враховує, що із змісту адміністративного позову та матеріалів адміністративної справи видно, що позивач ФОП ОСОБА_2 у заявленому адміністративному позові оскаржив дії відповідача Львівської митниці щодо вимоги сплатити грошові кошти, викладені у претензії відповідача № 15/45-290 від 04.01.2013 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вчинені відповідачем Львівською митницею дії (активна поведінка (вчинки) суб'єкта владних повноважень) у процедурі пред'явлення позивачу вимоги, у формі претензії №15/45-290 від 04.01.2013 р. про сплату грошових коштів, були протиправними і порушують права, свободи чи законні інтереси позивача.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст.17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Крім цього, згідно ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Із змісту наведених вище правових норм видно, що рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це окремі (самостійні) предмети для судового оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у заявленому адміністративному позові позивач фактично оспорює претензію Львівської митниці №15/45-290 від 04.01.2013 р. про сплату 518923,39 грн., хоча не заявляє вимоги про визнання протиправною (незаконною, неправомірною, нечинною) чи про скасування цієї Претензії.

Вирішуючи заявлену позивачем позовну вимогу про визнання протиправними дій Львівської митниці щодо вимоги сплатити грошові кошти, суд апеляційної інстанції вважає, що такі дії були вчинені в межах повноважень відповідача, у визначений законодавством спосіб і відповідали тим критеріям, що передбачені в частині 3 ст.2 КАС України.

Оскаржені дії відповідача не порушують прав, свобод чи законних інтересів позивача, які потребували б судового захисту. Наслідком таких дій являється винесена і направлена позивачу претензія №15/45-290 від 04.01.2013 року, яка впливає на права та зобов'язання позивача, і відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, може бути предметом судового спору в порядку адміністративного судочинства.

З приводу правомірності оскаржених позивачем дій відповідача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ст.8 Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 р. (Конвенція МДП), гарантійне об'єднання бере на себе зобов'язання сплачувати належні ввізні або вивізні мито і збори, а також будь-які відсотки за прострочення, які можуть належати відповідно до митних законів і правил у країні, в якій виявлено порушення у зв'язку з операцією МДП. Гарантійне об'єднання зобов'язується сплачувати згадані вище суми в порядку солідарної відповідальності разом з особами, з яких належать ці суми.

Згідно п.7 ст.8 Конвенції МДП, коли настає строк платежу сум, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї статті, компетентні органи повинні, в міру можливості, вимагати сплати цих сум у особи або осіб, з яких безпосередньо належать ці суми, до того як пред'явити позов гарантійному об'єднанню.

Відповідно до п.13 Порядку реалізації положень Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП, затв. наказом ДМС України № 755 від 21.11.2001 року, якщо держатель книжки МДП або гарантійне об'єднання протягом трьох місяців з дня отримання ними Повідомлення про порушення не нададуть переконливих доказів належного виконання держателем книжки МДП операції МДП або такі докази будуть спростовані митним органом шляхом проведення експертиз та інших заходів, то митний орган відповідно до пункту 7 статті 8 Конвенції МДП виставляє держателю книжки МДП претензію щодо сплати передбачених законодавством сум податків та зборів (обов'язкових платежів) за недоставку товару при проведенні операції МДП (далі - претензія), до якої додаються матеріали про порушення, виявлені при виконанні ним операції МДП. Матеріали претензії надсилаються також митним органом до Держмитслужби України для вирішення питання тимчасового позбавлення держателя книжки МДП права здійснення перевезення товару на умовах Конвенції МДП територією України. У разі несплати претензії держателем книжки МДП протягом трьох місяців з дати її отримання митний орган надсилає матеріали претензії гарантійному об'єднанню.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що Львівською митницею листом від 26.09.2012 р. за № 15/22-13562 було повідомлено гарантійне об'єднання АсМАП України про порушення умов перевезення товарів територією України при виконання операції МДП з використанням книжки МДП XW 67918720 та запропоновано протягом трьох місяців із дня отримання такого повідомлення надати переконливі докази належного виконання операції МДП (а.с. 51, 143-144).

Також Львівською митницею листом від 26.09.2012 року за № 15/45-13563 було повідомлено позивача ОСОБА_2 про порушення умов перевезення товару при виконанні операції МДП за книжкою МДП XW 67918720 та запропоновано протягом трьох місяців із дня отримання такого повідомлення надати переконливі докази належного виконання операції МДП (а.с. 145, 146).

Такі дії були вчинені Львівською митницею за наслідками отриманих із Південної митниці матеріалів про порушення митних правил за фактом виявлення 12.07.2012 року порушень процедури МДП перевірником ОСОБА_2 при перевезенні вантажу територією України (а.с. 8).

Оскільки відповідач Львівська митниця вважав, що ні держателем книжки МДП - ФОП ОСОБА_2, ні гарантійним об'єднанням АсМАП України протягом трьох місяців з дня отримання вказаних вище Повідомлень про порушення, не надано переконливих доказів належного виконання держателем книжки МДП операції МДП, тому Львівською митницею виставлено позивачу як держателю книжки МДП претензію №15/45-290 від 04.01.2013 року щодо сплати передбаченої законодавством суми обов'язкового платежу.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач Львівська митниця вчиняючи дії щодо вимоги сплатити грошові кошти, викладені у претензії № 15/45-290 від 04.01.2013 р. стосовно позивача, діяв в межах своїх повноважень та у встановлений чинним законодавством спосіб.

Крім цього, у зв'язку із несплатою держателем книжки МДП ОСОБА_2 протягом 3 місяців сум податків і зборів у розмірі 518923,39 грн., у подальшому Львівською митницею було винесено претензію №15.1/61-4749 від 10.04.2013 року відносно АсМАП України про сплату вказаної суми.

Таким чином, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи допущено невідповідність висновків суду обставинам справи, постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Тому оскаржену постанову суду від 23.10.2013 року слід скасувати і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Міндоходів - задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Львівської митниці Міндоходів про визнання протиправними дій - скасувати і прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Львівської митниці Міндоходів про визнання протиправними дій.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: О.М. Довгополов

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10.04.2015 року.