Справа № 808/8306/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року /11:45/Справа № 808/8306/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Бабаченко В.С., за участю представника позивача Деревянка Д.В., представника відповідача Сонгулії В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОР ЛТД"

до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.11.2014 року № , №

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛКОР ЛТД" (далі - ТОВ "АЛКОР ЛТД", позивач) звернулось до суду з позовом до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - Вільнянська ОДПІ, відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.11.2014 року № , винесене Вільнянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОР ЛТД";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.11.2014 року № в частині надмірно визначених податкових зобов'язань з ПДВ в сумі 140 752,00 грн., та застосованих штрафних санкцій в сумі 70 376,00 грн., на загальну суму 211 128,00 грн., винесене Вільнянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОР ЛТД".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки про порушення Товариством позивача: п.135.1., пп. 135.5.4, п. 135.5 ст. 135, п.138.1, п.п 138.1.1., п.138.2, п.138.4., п.п.138.10.3, п.138.10, ст.138, п.п 139.1.9, п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України; п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями є безпідставними та спростовуються належним чином оформленими первинними документами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. Пояснив, що виявлені у ході перевірки порушення належним чином відображені в акті і є достатньою підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень про збільшення суми грошового зобов'язання із податку на прибуток та податку на додану вартість, а також стягнення штрафних санкцій.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, а отже, про їх задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, фахівцями Вільнянської ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку підприємства позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 31.12.2013 року, за наслідками якої складено акт від 06 червня 2014 року № 378/08-06-22/36803702. Так, отримавши даний акт, ТОВ "АЛКОР ЛТД" дізналося, що більшість порушень податкового законодавства визначена в зв'язку із «ненаданням» на перевірку документів, які підтверджують дані податкових декларацій по податку на податку на додану вартість за період з 01.07.2011 по 31.12.2013.

10 липня 2014 року ТОВ "АЛКОР ЛТД" було подано заперечення до Вільнянської ОДПІ до акту перевірки від 06 червня 2014 року №378/08-06-22/36803702 від 2014 року, до яких в порядку, передбаченому п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України було надано копії первинних документів за перевіряємий період, що не були враховані під час перевірки, або визначені як ненадані всього на 786 аркушах та з проханням провести позапланову перевірку на підставі п.п. 78.1.5 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України з метою об'єктивного розгляду цих заперечень.

25 липня 2014 року підприємством позивача поштою (попередньо отримавши у податкової номери поштових відправлень, зазначених у чеках) було отримано повідомлення №310/08-06-22-2036/10 від 15 липня 2014 року про проведення з 16 липня 2014 року документальної позапланової невиїзної перевірки підприємства позивача з питань, викладених у запереченнях до акту перевірки №378/08-06-22/36803702 від 06 червня 2014 року, копію Наказу №441 від 15 липня 2014 року, копію Наказу №474 від 22 липня 2014 року та лист №2051/10/08-06-22-011 від 18 липня 2014 року. 31 липня 2014 року представникам позивача було вручено акт позапланової невиїзної перевірки №454/08-06-22/36803702 від 31 липня 2014 року.

Так, на підставі актів перевірки №378/08-06-22/36803702 від 06 червня 2014 року та №454/08-06-22/36803702 від 31 липня 2014 року були винесені:

- податкове повідомлення-рішення № від 05 серпня 2014 року, яким ТОВ «АЛКОР ЛТД» було визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість всього на суму 422 878,78 грн. (в т. ч. за основним платежем - 2 948 585,85 грн., та застосовані штрафні (фінансові санкції) у розмірі 1 474 292,93 грн.);

- податкове повідомлення-рішення № від 05 серпня 2014 року, яким ТОВ «АЛКОР ЛТД» було визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток всього на суму 1 073 665,00 грн. (в т. ч. за основним платежем - 756 624,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові санкції) у розмірі 317 041,00 грн.).

При цьому, з визначеними сумами податкових зобов'язань та застосованих штрафних санкцій ТОВ «АЛКОР ЛТД» не погодилося та подало скаргу до Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (№69 від 19 серпня 2014 року).

Відповідно до наказу Вільнянської ОДПІ №569 від 16.09.2014 була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «АЛКОР ЛТД» з питань, викладених у скарзі №69 від 19.08.2014 на податкові повідомлення-рішення Вільнянської ОДПІ від 05.08.2014р. №, №, №0, за наслідками якої було складено акт від 03 жовтня 2014 року №535/08-06-22/36803702.

За результатами акту перевірки №535/08-06-22/36803702 від 03 жовтня 2014 року Головним управління ДФС у Запорізькій області рішенням про результати розгляду первинної скарги №118/10/08-01-100413 від 17 жовтня 2014 року скаргу від 03 жовтня 2014 року було частково задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 05 серпня 2014 року в частині надмірно визначених податкових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 648 505,00 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 262 981,50 грн., а також податкове повідомлення-рішення № від 05 серпня 2014 року в частині надмірно визначених податкових зобов'язань з ПДВ в сумі 2 772 429,85 грн. та застосованих штрафних санкцій в сумі 1 386 214,93 грн.

Таким чином, на підставі рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про результати розгляду первинної скарги №118/10/08-01-100413 від 17 жовтня 2014 року Вільнянською ОДПІ були винесені:

- податкове повідомлення-рішення № від 11 листопада 2014 року, яким ТОВ «АЛКОР ЛТД» було визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток всього на суму 162 178,50 грн. (в т.ч. за основним платежем - 108 119,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові санкції) у розмірі 54 059,50 грн.);

- податкове повідомлення-рішення № від 11 листопада 2014 року, яким ТОВ «АЛКОР ЛТД» було визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість всього на суму 264 234,00 грн. (в т. ч. за основним платежем - 176 156,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові санкції) у розмірі 88 078,00 грн.

Оскільки, податкові зобов'язання підприємству позивача визначалися на підставі акту позапланової перевірки №535/08-06-22/36803702 від 03 жовтня 2014 року, то в даному позові підприємство оскаржує висновки, зазначені саме в даному Акті.

В порушення приписів п.44.7 ст.77 та п.86.10 ст.86 Податкового кодексу України під час проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «АЛКОР ЛТД» не було враховано до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік витрати, понесені ТОВ «АЛКОР ЛТД» при взаємовідносинах з ТОВ «Бестселлер Баунті Україна» на загальну суму 852341,70 грн.

Отже, визначення податковим органом порушень щодо заниження об'єкту оподаткування від всіх видів діяльності за 2013 рік на загальну сумум 569050 грн. та з урахуванням неврахованих податковою витрат підприємства за 2013 рік на загальну суму 852341,70 грн. не призводить до визначення додаткового зобов'язання з податку на прибуток, так як виникає від'ємне значення об'єкту оподаткування.

Крім того, актом перевірки податкової встановлено, що ТОВ «АЛКОР ЛТД» отримало від ТОВ «Бесселер Баунті Україна» послуги мерчендайзингу на загальну суму 1022810,04 грн. (у т.ч. сума без ПДВ 85234,70 грн., ПДВ на суму 170468,34 грн.)

В акті перевірки не спростовано реальність здійснення господарських операцій, а єдиною підставою для неврахування понесених витрат на загальну суму 852341,70 грн. є те, що дані послуги надані стосовно товарів, які не є власністю підприємства та які було реалізовано ТОВ «АЛКОР ЛТД» на адресу ТОВ «ФудМаркет» відповідно до договору постачання № 460035970 від 11.02.2013 року та на адресу ТОВ «Еко» відповідно до договору- постачання № 11811К від 01.03.2013 року.

Підприємство позивача є виробником продукції та є оптовим продавцем і не приймає безпосередньої участі в організації роздрібної торгівлі товарної продукції. Витрати, пов'язані з оплатою послуг мерчендайзингу спрямовані на забезпечення попиту на продукцію позивача, а отже, спрямовані на забезпечення отримання в майбутньому доходів від ії продажу. Метою укладення договору з надання мерчендайзингу є збільшення обсягів продажу товару позивача, утримання та завоювання ринкових позицій товарів позивача. Без відповідного розміщення продукції на полицях, стендах, безпосередньо в торгівельних залах в торгівельній мережі, місцях продажу повернення товарів ймовірно може збільшитися, а сума отриманого доходу від здійснення господарської діяльності відповідно, зменшитися.

В даному випадку діловою метою придбання послуг мерчендайзингу є збільшення попиту на продукцію позивача в торгівельних мережах покупців, зменшення обсягів повернення товару, як наслідок отримання в майбутньому доходів від продажу. Діловою метою придбання послуг мерчандайзингу є виконання планів продажу продукції, прискорення здійснення розрахунків з метою отримання від постачальника товарів додаткових бонусів та знижок, і як наслідок, отримання доходу від господарської діяльності.

Рух активів при здійсненні господарської операції по придбанню послуг мерчендайзингу підтверджується первинними документами, які є в матеріалах справи.

Витрати, пов'язані з оплатою послуг мерчендайзингу, спрямовані на забезпечення попиту на продукцію позивача, а отже спрямовані на забезпечення отримання в майбутньому доходів від її продажу.

Метою укладення договору з надання послуг мерчендайзингу є збільшення обсягів продажу товару позивача, утримання та завоювання ринкових позицій товарів позивача. Доказами реальної зміни майнового стану позивача при здійснення операцій з придбання послуг мерчандайзингу є копії первинних документів та дані акту перевірки.

З укладених договорів постачання з торгівельними мережами випливає, що право власності на реалізовані товари може повернутися до позивача у випадку, коли такий товар не користується попитом у споживачів або сплив термін його реалізації. Таким чином, витрати, понесені ТОВ «АЛКОР ЛТД» на загальну суму 852341,70 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Бестселер Баунті Україна» безпосередньо пов'язані із господарською діяльністю позивача.

ТОВ «АЛКОР ЛТД» по господарським операціям при взаємовідносинах з ТОВ «Бестселер Баунті Україна» в порушення п. 198.3 ст.198 ПК України завищено податковий кредит, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 140752,00 грн., у т.ч. по періодам: за квітень 2013р. на суму 7501,24 грн., за травень 2013р. на суму 44369,77 грн., за червень 2013р. на суму 2102,1 грн., за липень 2013р. на суму 6694,7 грн., за серпень 2013р. на суму 8045,99 грн., за вересень 2013р. на суму 19836,02 грн., за жовтень 2013р. на суму 25004,58 грн., за листопад 2013р. на суму 15516,67 грн., за грудень 2013р. на суму 11680,03 грн.

Пунктом 198.1 ст.198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг...». Пунктом 198.6 ст.198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними чи не підтверджені деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Оскільки у акті перевірки не встановлено відсутності податкових накладних по господарським операціям або іх заповнення з порушенням вимог статті 201 ПК України, ТОВ «АЛКОР ЛТД», тому не було допущено порушень п. 198.3 ст.198 ПК України.

Отже, податкова накладна засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг) і надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця.

Так, Міністерство доходів і зборів України зазначало в своєму листі №11569/6/99-99-22-01-03-15/1128 від 19 вересня 2013 року, що підставами для формування податкового кредиту є наявність належним чином оформленої податкової накладної, митної декларації, заяви зі скаргою на постачальника, поданої відповідно до пункту 201.10 статті 201 Кодексу, бухгалтерської довідки, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу, або інших документів, передбачених пунктом 201.11 статті 201 Кодексу. При цьому, в акті перевірки не встановлено відсутності податкових накладних по господарських операціях або їх заповнення з порушенням вимог статті 201 ПК України. А тому, ТОВ «АЛКОР ЛТД» не порушено п. 198.3. ст. 198 ПК України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних мотивів.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом "г" підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що до складу інших витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, включаються витрати на збут, зокрема витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

У розумінні підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз наведених приписів дає підстави для висновку, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на формування податкового кредиту, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат, є фактичне придбання товарів (робіт, послуг), у тому числі маркетингових послуг, та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Згідно із п. 198.1, 198.2 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Отже, формування податкового кредиту з ПДВ платником податків обумовлено фактичним здійсненням операцій з придбання товарів, робіт (послуг), для подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку, і реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів та в обов'язковому порядку податкових накладних.

Як свідчать матеріали справи, всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними. У свою чергу, ці податкові накладні складені на підставі договорів та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Згідно п. 6 ст. 198 Податкового кодексу України у разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Вільнянської ОДПІ не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню, з урахуванням часткового визнання позивачем своїх порушень, викладених в ППР № .

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд відзначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятих рішень. За наведених обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов позивача - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.11.2014 року № , винесене Вільнянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОР ЛТД".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.11.2014 року № в частині надмірно визначених податкових зобов'язань з ПДВ в сумі 140 752,00 грн., та застосованих штрафних санкцій в сумі 70 376,00 грн., на загальну суму 211 128,00 грн., винесене Вільнянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОР ЛТД".

Стягнути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОР ЛТД" судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко