Справа № 761/1395/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/1395/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Савицький О.А.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Вівдиченко Т.Р.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою позивача - ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва щодо невключення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів населення до складових заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_3;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення та індексації грошових коштів населення, що визначені в графі «Інші виплати» довідок про складові заробітної плати, видані Державним управлінням справами №17.1-1395 від 04 листопада 2014 року та Управлінням справами Верховної Ради України №9-1-15/1374 від 05 листопада 2014 року, відповідно до Закону України «Про державну службу» - починаючи з 05 листопада 2014 року;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_3 суму заборгованості, що виникла як різниця між належними та такими, що підлягали виплаті сумами пенсії - з 05 листопада 2014 року по дати проведення перерахунку;

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою позовні вимоги - задовольнити. Позивач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції прийнята із порушенням норм матеріального права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, позивач перебуває на обліку у відповідача з 05 листопада 2014 року та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

18 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням інших виплат (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення, індексації грошових доходів населення), зазначених у довідках про складові заробітної плати (а.с.9-12), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.14).

Листом №Б-589/09 від 26 грудня 2014 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії (а.с.15).

Не погоджуючись з таким вирішенням порушених питань, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексація сум заробітної плати не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

У ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.3 ст.2 вищевказаного закону, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать: виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи положення ст.37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Колегія суддів звертає увагу, що аналогічний висновок про застосування зазначених вище норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України, які прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах: постанова від 04 березня 2014 у справі №21-14а14, постанова від 6 листопада 2013 року у справі №21-350а13, постанова від 16 вересня 2014 року у справі №21314а14.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2442 КАС України, рішення Верховного Суду України прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо невключення до складу заробітної плати державного службовця та неврахованні при обчисленні розміру його пенсії сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 - підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови по справі, якою позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Статтею 202 КАС України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3- задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва щодо невключення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати до складових заробітної плати для призначення пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, що визначені в графі «Інші виплати» довідки про складові заробітної плати Державного управління справами №17.1-1395 від 04 листопада 2014 року та довідки про складові заробітної плати Управління справами Верховної Ради України №9-1-15/1374 від 05 листопада 2014 року, відповідно до Закону України «Про державну службу» - починаючи з 05 листопада 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_3 суму заборгованості, що виникла як різниця між належними та такими, що були виплачені сумами пенсії - з 05 листопада 2014 року по дату проведення перерахунку.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 17.04.2015 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Л.М. Гром

Т.Р. Вівдиченко

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Вівдиченко Т.Р.