Справа № 809/999/14
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 р. Справа № 876/5082/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Пліша М.А., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 р. по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області до Галицького районного споживчого товариства про стягнення заборгованості,-

встановив:

03.04.2014 р. позивач - управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області звернулось до суду із позовом до відповідача - Галицького районного споживчого товариства про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 1 297, 13 гривень.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач в порушення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівнику відповідача ОСОБА_1 за період з 01.12.2013 року до 28.02.2014 року в розмірі 1 297, 13 гривень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 р. у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що оскільки "Галицьке районне споживче товариство" не є правонаступником Галицького автотранспортного підприємства, то є безпідставними вимоги про відшкодування відповідачем витрат на виплату і доставку пенсії ОСОБА_1, призначеної на пільгових умовах за період з 01.12.2013 року до 28.02.2014 року в розмірі 1 297, 13 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі (аналогічних тим, що були наведені у позовній заяві). Позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з 13.07.1982 року до 13.01.1990 року працював газоелектрозварювальником в Галицькому автотранспортному підприємстві.

11.11.1994 року постановою правління Галицької районної спілки споживчих товариств Галицьке автотранспортне підприємство ліквідовано з 15.11.1994 року, а майно передано у підпорядкування райспоживспілці.

14.03.1997 року постановою позачергової конференції споживчої кооперації Галицького району Галицьку райспоживспілку реорганізовано в районне споживче товариство, з 01.04.1997 року.

01.04.1998 року на основі переданого в 1994 році майна, створено автотранспортне підприємство, як госпрозрахункове підприємство власного господарства райспоживтовариства із власним статутом відповідно до постанови правління Галицького районного споживчого товариства від 24.03.1998 року.

25.06.2001 року постановою правління Галицького районного споживчого товариства Галицьке автотранспортне підприємство райспоживтовариства реорганізовано, шляхом його приєднання до Виробничо-заготівельного об'єднання Галицького районного споживчого товариства з передачею усіх майнових прав та обов'язків приєднаного підприємства.

27.03.2002 року розпорядженням першого заступника голови Галицької районної державної адміністрації за №92, у зв'язку з вказаною реорганізацією, скасовано державну реєстрацію Галицького автотранспортного підприємства Галицького районного споживчого товариства.

30.07.2004 року постановою господарського суду Івано-Франківської області у справі за №Б-7/59 визнано боржника - Галицьке виробничо-заготівельне об'єднання райспоживтовариства банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

28.12.2006 року ухвалою господарського суду Івано-Франківської області у справі за №Б-7/59 затверджено ліквідаційний баланс, звіт ліквідатора Виробничо-заготівельного об'єднання Галицької райспоживспілки, а банкрута Виробничо-заготівельне об'єднання Галицької райспоживспілки ліквідовано, як юридичну особу.

Статутом Галицького районного споживчого товариства, затвердженого зборами уповноважених членів райспоживтовариства протоколом за №2 від 23.02.2004 року та зареєстрованого Галицькою районною державною адміністрацією Івано-Франківської області розпорядженням за №136 від 25.03.2004 року (із змінами і доповненнями) управління економіки Галицького районної державної адміністрації від 02.03.2004 року, визначено, що колективний член споживчого товариства зберігає господарську самостійність, права юридичної особи та керується у своїй діяльності власним статутом. Споживче товариство не відповідає за зобов'язання свого колективного члена.

З огляду на викладене, судом не встановлено відносин правонаступництва між відповідачем та Галицьким автотранспортним підприємством.

У відповідності до підпункту 6.3 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, яким врегульовано порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Будь-яких доказів про те, що Галицьке районне споживче товариство є правонаступником Галицького автотранспортного підприємства позивачем суду не надано.

Твердження позивача, що довідка, видана відповідачем про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній є підставою для відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій саме з Галицького районного споживчого товариства суд вважає помилковим, виходячи з того, що дана довідка підтверджує тільки те, що ОСОБА_1 дійсно працював в Галицькому АТП в період з 13.07.1982 року по 13.01.1990 року та не свідчить про правонаступництво Галицького районного споживчого товариства по зобов'язаннях Галицького автотранспортного підприємства.

Колегією суддів встановлено, що зазначена довідка видана відповідачем застрахованій особі у зв'язку з тим, що в Галицькому районному споживчому товаристві знаходяться книги обліку трудового стажу Галицького АТП, які ліквідатором не були здані до архіву.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Галицьке районне споживче товариство не зобов'язане відшкодувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій колишньому працівнику Галицького автотранспортного підприємства ОСОБА_1 пропорційно до здобутого у даному підприємстві стажу, необхідного для призначення пільгових пенсій відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке не підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 р. по справі № 809/999/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді М.А. Пліш

В.Я. Макарик