Справа № 629/3806/14-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 р. Справа № 629/3806/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.10.2014р. по справі № 629/3806/14-а

за позовом Комунального підприємства "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області

до Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області

про скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Комунальне підприємство "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області, звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, в якому просив: визнати протиправними і скасувати постанови, винесені заступником начальника ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області Степановою О.С., а саме: про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню №34070679 від 06.09.2012 року в розмірі 4000,00 грн. і про відкриття виконавчого провадження №43965824 від 11.07.2014 року про стягнення з КП «Лозоваводоканал» виконавчого збору у розмірі 4000,00 грн.; про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню №33676909 від 05.08.2012 року в розмірі 44 146, 00 грн. і про відкриття виконавчого провадження №43970689 від 11.07.2014 року про стягнення з КП «Лозоваводоканал» виконавчого збору у розмірі 44 146,00 грн.; про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженню №32510343 від 17.05.2012 року в розмірі 25 425,80грн і про відкриття виконавчого провадження №43967082 від 11.07.2014 року про стягнення з КП «Лозоваводоканал» виконавчого збору у розмірі 25 425,80грн; про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню №33676782 від 05.08.2012 року в розмірі 20 979,00грн і про відкриття виконавчого провадження №43970631 від 11.07.2014 року про стягнення з КП «Лозоваводоканал» виконавчого збору у розмірі 20 979,90грн; про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню б/н від 17.01.2012 року в розмірі 23 835,52грн і про відкриття виконавчого провадження №43969850 від 11.07.2014 року про стягнення з КП «Лозоваводоканал» виконавчого збору у розмірі 23 835,52грн від 11.07.2014 року. Скасувати арешт з коштів КП «Лозоваводоканал» Лозівської міської ради Харківської області в ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в ПАТ «Креді Агріголь банк», в АТ «УкрСибБанк» та в ПАТ «Мегабанк».

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.10.2014р. по справі № 629/3806/14-а позов задоволено в повному обсязі.

Лозівський міжрайонний прокурор Харківської області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.10.2014р. та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав і мотивів, викладених в ній.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора та представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 10.01.2012 року заступником начальника ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області Степановою О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 30600960 на підставі виконавчого листа №2а-13408/11/2070, виданого 09.12.2011 року Харківським окружним адміністративним судом, про стягнення з КП «Лозоваводоканал» Лозівської міської ради Харківської області заборгованості перед бюджетом в розмірі 411 460,25грн на користь держави в особі Лозівської об'єднаної податкової інспекції (а.с.24). 17.01.2012 року по даному виконавчому провадженню винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с.26).

Також заступником начальника ВДВС Степановою О.С. 10.05.2012 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №32510343 на підставі виконавчого листа №2а-1887/12/2070, виданого 18.04.2012 року Харківським окружним адміністративним судом, про стягнення з КП «Лозоваводоканал» Лозівської міської ради Харківської області заборгованості перед бюджетом в розмірі 254 258,00грн на користь держави в особі Лозівської об'єднаної податкової інспекції (а.с.29).

Постановою від 30.07.2012 року заступником начальника ВДВС Степановою О.С. відкрито виконавче провадження № 33676909 на підставі виконавчого листа №2а-4182, виданого 18.05.2012 року Харківським окружним адміністративним судом, про стягнення з КП «Лозоваводоканал» Лозівської міської ради Харківської області заборгованості перед бюджетом в розмірі 441 462,00грн на користь держави в особі Лозівської об'єднаної податкової інспекції (а.с.30).

Також постановою від 30.07.2012 року заступником начальника ВДВС Степановою О.С. відкрито виконавче провадження № 33676782 на підставі виконавчого листа №2а-4148, виданого 18.05.2012 року Харківським окружним адміністративним судом, про стягнення з КП «Лозоваводоканал» Лозівської міської ради Харківської області заборгованості перед бюджетом в розмірі 209 799,00грн на користь держави в особі Лозівської об'єднаної податкової інспекції (а.с.31).

Окрім того, 31.08.2012 року заступником начальника ВДВС Степановою О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №34070679 на підставі судового наказу №5023/2762/12, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з КП «Лозоваводоканал» Лозівської міської ради Харківської області штрафу та пені у розмірі 40000 грн. на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (а.с.32).

На підставі ст.ст. 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження" заступником начальника ВДВС Степановою О.С., у зв`язку з невиконанням боржником рішень суду у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин, прийнято постанови: від 17.05.2012 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 25 425,80грн (а.с.97); від 05.08.2012 року про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 44 146,00грн. (а.с.96) та про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 20 979,00грн (а.с.98) та від 06.09.2012 року - про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 4 000,00грн. (а.с.99)

Вищевказані виконавчі провадження об'єднані у зведене виконавче провадження, та по даному виконавчому провадженню накладено арешт на кошти КП «Лозоваводоканал» в ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунки №№ 9050; 11822; 4026; 7760; 6650; 7508; 7508; 7509; 7508; 0467; 8913; 1701; 0293, в ПАТ «Креді Агріколь банк» рахунок № 8428, в АТ «УкрСибБанк» рахунок № 2800, в ПАТ «Мегабанк» рахунок № 260096777.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2014 року по справі 5023/4043/12 порушено провадження про банкрутство боржника - КП «Лозоваводоканал» Лозівської міської ради Харківської області.

В зв'язку з чим, 14.09.2014 року державним виконавцем ВДВС Лозівського МРУЮ Харківської області винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до вирішення питання по суті (а.с.44).

Господарським судом Харківської області 28.05.2014 року затверджено мирову угоду між кредиторами та боржником, провадження у справі про банкрутство підприємства припинено.

Виконавчі провадження про стягнення коштів з КП «Лозоваканал» Лозівської міської ради Харківської області на користь Лозівської ОДПІ, Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України завершені, на підставі п.2 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», а постанови про стягнення виконавчого збору винесені в окреме провадження (а.с.46,48,50,52,54).

Заступником начальника відділу ДВС Лозівського МРУЮ Харківської області 11.07.2014 року винесені постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з КП «Лозоваводоканал» виконавчого збору на загальну суму 118387,42 грн. (а.с.56,58,60,62,64), які боржник отримав 15.07.2014 року.

Відповідно до статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.2 зазначеної статті, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Як з'ясовано судом апеляційної інстанції, предметом оскарження у даній справі є, в тому числі, постанови заступника начальника ВДВС Степанової О.С. про стягнення з боржника виконавчого збору: від 17.05.2012 року в розмірі 25 425,80грн (а.с.97); від 05.08.2012 року в розмірі 44 146,00грн. (а.с.96) та про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 20 979,00грн (а.с.98) та від 06.09.2012 року - в розмірі 4 000,00грн. (а.с.99).

Із матеріалів справи вбачається, що про винесення відповідачем оскаржуваних рішень та про вчинення посадовими особами дій, які позивач вважає протиправними, позивачу було відомо з 2012 року, а з даними позовними вимогами він звернувся лише 29.08.2014 року (а.с. 68).

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Тобто наведеною нормою суду надано право залишати позовну заяву без розгляду на будь-якій стадії розгляду справи, у зв'язку з чим колегія суддів, вирішуючи дане питання, враховує відсутність будь-яких заперечень позивача проти того, що він був обізнаний про наявність оскаржуваних постанов у 2012 році, а також те, що позивач, жодних підстав, які можна вважати поважними причинами пропуску строку не наводить, вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування постанов заступника начальника ВДВС Степанової О.С. про стягнення з боржника виконавчого збору: від 17.05.2012 року в розмірі 25 425,80грн., від 05.08.2012 року -в розмірі 44 146,00грн. та про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 20 979,00грн і від 06.09.2012 року - в розмірі 4 000,00грн. - скасувати, а позов в цій частині залишити без розгляду.

Окрім того, предметом оскарження є постанови заступника начальника відділу ДВС Лозівського МРУЮ Харківської області від 11.07.2014 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з КП «Лозоваводоканал» виконавчого збору на загальну суму 118387,42 грн. (а.с.56,58,60,62,64), які боржник отримав 15.07.2014 року, про що вказав у позові.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи свідчать про звернення КП «Лозоваводоканал» з адміністративним позовом про оскарження цих постанов державного виконавця вперше у липні 2014 року, проте вказаний адміністративний позов повернуто ухвалою суду від 31.07.2014 року у зв'язку з його відкликанням.

У серпні 2014 року позивач, оскаржуючи постанови державного виконавця, звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області із скаргою в порядку ст. 383 ЦПК України, по якій ухвалою суду від 15.08.2014 року відмовлено у відкритті провадження.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що звернення позивача з даним позовом та помилкове його відкликання є поважною підставою для поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки позивач звернувся до суду за захистом своїх прав у строки, встановлені ст. 99 КАС України.

Надаючи правову оцінку заявленим позовним вимогам в частині оскарження постанов про відкриття виконавчого провадження про стягнення з КП «Лозоваводоканал» виконавчого збору, колегія суддів виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, позивач на обґрунтування доводів адміністративного позову в цій частині посилається виключно на те, що в розумінні ст.. 49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчення виконавчого провадження у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання є і закінченням виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, дійшов висновку про обґрунтованість наведених доводів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів справи слідує та не оспорюється сторонами, що заступником начальника ВДВС Степановою О.С. з посиланням на ст.ст. 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження", а саме у зв`язку з невиконанням боржником рішень суду у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин, прийнято постанови про стягнення з боржника виконавчого збору: від 17.05.2012 року в розмірі 25 425,80грн (а.с.97); від 05.08.2012 року - в розмірі 44 146,00грн. (а.с.96) та в розмірі 20 979,00грн (а.с.98), від 06.09.2012 року - про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 4 000,00грн. (а.с.99).

Вказані постанови не оскаржені у визначений законом строк позивачем, окрім того і не оспорюються у даній справі з підстав незаконності та/або порушення процедури їх прийняття.

При цьому, зведене виконавче провадження закінчено саме у зв'язку з прийняттям господарським судом Харківської області ухвали про затвердження мирової угоди, а постанови про стягнення виконавчого збору виведені в окремі провадження, по яких і прийнято оспорювані постанови.

Так, за правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

При цьому, слід зазначити, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для стягнення виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Аналогічна позиція відображена також у пункту 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 13 грудня 2010 року № 3.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, враховуючи, що позивачем ані до суду першої, ані апеляційної інстанції не надано доказів сплати виконавчого збору, приходить до висновку про правомірність, прийнятих постанов про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору.

Щодо задоволення судом першої інстанції позовних вимог в частині скасування арешту коштів боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до положень статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною 2 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно підпункту 4.1.9 п. 4.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Колегією суддів встановлено, що державним виконавцем при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження винесено постанови про арешт коштів боржника.

Дані постанови вмотивовані тим, що боржником рішення судів самостійно не виконані.

Виконавче провадження закінчено за правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з визнанням судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

При цьому, виконавчий збір не стягнуто, а відкрито окремі виконавчі провадження про його стягнення.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що на момент закінчення виконавчого провадження, залишився не стягнутим виконавчий збір, відповідач правомірно не вчинив дії по скасуванню арешту, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Окрім того, колегія суддів відмічає, що розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що даний адміністративний позов підлягає розгляду за предметною підсудністю Лозівському міськрайонному суду Харківської області, як адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

При цьому, місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (пункт 5 частини першої статті 18 КАС України).

Проте, предметом спору даної адміністративної справи є рішення державного виконавця, пов'язані з виконанням у зведеному виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Харківським окружним адміністративним судом та господарським судом Харківської області, а отже дана адміністративна справа предметно підсудна окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

В даному випадку, Лозівський міськрайонний суд Харківської області не мав повноважень розглядати дану адміністративну справу, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що справа розглянута і вирішена по суті неповноважним судом, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, в даному випадку, постанови про відмову у задоволенні позову та часткове залишення позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лозівського міжрайонного прокурора Харківської області задовольнити частково.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.10.2014р. по справі № 629/3806/14-а скасувати.

Адміністративний позов в частині оскарження постанов заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області Степанової О.С. про стягнення з боржника виконавчого збору: від 17.05.2012 року, від 05.08.2012 року та від 06.09.2012 року - залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Комунального підприємства "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області до Відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про скасування постанов - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст постанови виготовлений 17.04.2015 р.