Справа № 278/687/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Київ К/800/35509/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Бутенка В.І (доповідач), Білуги С.В., Пасічник С.С.,
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області (далі Управління ПФУ) про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії неправомірною,
в с т а н о в и в:
У лютому 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано і позов задоволено.
Визнано дії Управління ПФУ щодо відмови позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.
Зобов`язано Управління ПФУ призначити і провести нарахування позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатою її з 12.07.2012 року.
В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення цього суду та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії і має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон). Позивач з 22 липня 1985 року працював водієм в автоколоні №2193, яка відповідно до наказу Міністерства автомобільного транспорту УССР №91 від 29.04.1986 року була перетворена в Житомирське АТП 11855.
В період з 05 серпня 1986 року по 24 серпня 1986 року позивач в складі зведеної колони автомобілів Житомирського облавтоуправління виконував підвіз кам`яної продукції в 30-ти кілометрову зону АЕС в села Роз`їздже, Залісся, Черевач, Рудня-Вересня та за 18 днів роботи в зоні АЕС отримав заробітну плату в подвійному розмірі в сумі 285 крб.
Позивач 23.08.2012 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії як ліквідатору-чорнобильцю, віднесеному до 2 категорії, зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до вимог ст. 55 Закону, однак отримав відмову з мотивів того, що ним не було надано усіх необхідних документів, які передбачені абз. 7 пп. «г» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 5 років, встановленого для одержання державних пенсій, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, а на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.
Обов`язковою умовою для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 1 ст. 55 Закону є робота ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження протягом певного часу.
Статтею 65 Закону зазначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії видаються посвідчення, виготовленні за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, документ, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону).
Судами встановлено, що в період з 16.05.1986 року по 23.05.1986 року, з 02.06.1986 року по 10.06.1986 року та з 05 серпня 1986 року по 24 серпня 1986 року позивач був зайнятий на роботах в 30-ти кілометровій зоні АЕС (села Роз`їздже, Залісся, Черевач, Рудня-Вересня). Дана обставина підтверджується табелями робочого часу за травень, червень та серпень 1986 року, особовими рахунками за 1986 рік, наказами №267 від 04.08.1986 року, №40 від 04.05.1986 року, №46 від 30.03.1986 року та довідкою Житомирського АТП 11855 за №259 від 02.02.1993 року, якою також підтверджено, що відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року №168-5 позивачу виплачена заробітна плата в подвійному розмірі.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ці вимоги підтверджені встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи касаційної скарги зроблених цим судом висновків не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскарженого судового рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -
у х в а л и в:
Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

С.В. Білуга

С.С. Пасічник