Справа № 161/2350/15-а
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2350/15-а
Провадження № 2-а/161/132/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2015 р. Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання дій протиправними , зобов'язати провести перерахунок та виплатити різницю (недоплату), яка виникла внаслідок неправильного здійснення розрахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання дій протиправними, зобов'язати провести перерахунок та виплатити різницю (недоплату), яка виникла внаслідок неправильного здійснення розрахунку пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку як одержувач пенсії з 15.04.2014 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Вказує, що 30 грудня 2014 року звернулася до відповідача із письмовою заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії.

Однак, відповідач своїм листом від 16.01.2014 року повідомив, що включити до заробітної плати при обчисленні пенсії як державному службовцю інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації, немає законних підстав, оскільки зазначені виплати не належать до інших надбавок, визначених Законом України "Про державну службу".

Вважає дії управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку щодо відмови включити суму матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати в заробітну плату для призначення пенсії неправомірними та такими, що порушують її конституційні права.

В зв'язку з чим, просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку щодо не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації неправомірними. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації відповідно до Закону України "Про державну службу" з 15.04.2014 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, подала суду заперечення проти позову, просить суд в задоволенні позову відмовити та слухати справу у її відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку як одержувач пенсії з 15.04.2014 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Вказує, що 30 грудня 2014 року звернулася до відповідача із письмовою заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії.

Однак, відповідач своїм листом від 16.01.2014 року повідомив, що включити до заробітної плати при обчисленні пенсії як державному службовцю інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації, немає законних підстав, оскільки зазначені виплати не належать до інших надбавок, визначених Законом України "Про державну службу".

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670" затверджено форму довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на держаній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг проводиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40% відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановлено ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,- у розмірі 80% відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Статтею 40 цього Закону передбачено, що з заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 року № 865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь - які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

На підставі викладеного, суд вважає, що інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація нараховувалися та виплачувались позивачу під час її роботи на посаді державного службовця.

На всі вказані складові заробітної плати нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з чим суд вважає, що відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивача до складових заробітної плати безпідставно не включено інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів.

Таким чином, чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

Формою довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення і допомога на вирішення соціально-побутових питань є складовими заробітної плати. При цьому чітко передбачено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 15.04.2014 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержаного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, до такого доходу (заробітної плати враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактичні нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28 травня 2013 року за наслідками перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 грудня 2012 року та ували Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2012 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 244-2 КАС України, Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Проте, судом враховано, що ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку про здійснення перерахунку призначеної пенсії 30 грудня 2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з врахуванням сум виплат матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем, матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації за період з 15 квітня 2014 року по 15 серпня 2014 року слід залишити без розгляду з врахуванням вимог ст. 99 та ст. 100 КАС України та дати звернення позивача з позовом до суду - 16 лютого 2015 року.

Водночас, вирішуючи питання захисту прав позивача, суд приходить до переконання, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати є складовими заробітної плати та повинні бути враховані при перерахунку пенсії, проте з 30 грудня 2014 року - моменту звернення до Управління з заявою про проведення такого перерахунку, що є наслідком відмови в задоволенні позовних вимог у період з 15 квітня 2014 року по 15 серпня 2014 року.

Отже, аналізуючи зміст наведених норм і зважаючи, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, то суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і з моменту звернення позивача за перерахунком, тобто з 30.12.2014 року слід зобов'язати провести перерахунок.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 58, 159-163 КАС України, на підставі Закону України "Про державну службу", Закону України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку стосовно не включення ОСОБА_1 до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з 30.12.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги в частині перерахунку ОСОБА_1 пенсії державного службовця з врахуванням сум виплат матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем, матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації за період з 15 квітня 2014 року по 15 серпня 2014 року залишити без розгляду.

В решті вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук