Справа № 2а-13409/12/2670
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 р. м. Київ К/800/33812/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Амєліна С.Є.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Національного Банку України у Вінницькій області до Державної виконавчої служби України про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Управління Національного Банку України у Вінницькій області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України в особі Управління Національного банку України у Вінницькій області звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України щодо не проведення повторної уцінки предмета іпотеки та не надіслання повідомлення про проведення повторної уцінки та її результати спеціалізованій організації, що здійснює реалізацію майна - Приватному підприємству «Спеціалізоване підприємство юстиція» в установлені законом строки;

- визнати протиправними дії Державної виконавчої служби України щодо пропозиції позивачу залишити за собою нереалізоване майно, викладеної в її листах від 11.07.2012 № 38/5-10 та від 17.09.2012 № 12-0-35-2302/5-10;

- визнати протиправними дії Державної виконавчої служби України щодо надання відповіді на заяву позивача від 05.07.2012 № 18-015/2250 на 38 днів пізніше від установленого законом строку;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення начальником відділу Калевичем Валерієм Анатолійовичем контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем Мазуром Геннадієм Івановичем у виконавчому провадженні № 23094597;

- визнати протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України щодо незабезпечення Головою Державної виконавчої служби України Стадніком Геннадієм Васильовичем надання відповіді позивачу на скаргу від 18.07.2012 за № 18-015/2448 в установлений законом строк;

- зобов'язати Державної виконавчої служби України провести повторну уцінку предмета іпотеки та надіслати копію повідомлення про уцінку спеціалізованій організації, що здійснює реалізацію майна - Приватному підприємству «Спеціалізоване підприємство юстиція», не пізніше наступного робочого дня після її проведення, та одночасно - копію повідомлення та копію акта уцінки позивачу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2012 року вимоги адміністративного позову задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України щодо не розгляду скарги Національного банку України в особі Управління Національного банку України у Вінницькій області від 18.07.2012 № 18-015/2448 у встановлені чинним законодавством строки.

Визнано протиправними дії Державної виконавчої служби України щодо надання відповіді на звернення Національного банку України в особі Управління Національного банку України у Вінницькій області від 05.07.2012 № 18-015/2250 не у встановлені чинним законодавством строки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Управління Національного Банку України у Вінницькій області не погодився з постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2012 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавчий напис, вчинений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Кузьмичем В.М. 13.10.2010 та зареєстрований у реєстрі за № 2-2425.

Вказаним виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на нежиле приміщення філію АКБ «Східно-Європейський банк», що в цілому складається з приміщень площею 185,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_7 та передано останнім в іпотеку Національному банку України в якості забезпечення виконання зобов'язань АКБ «Східно-Європейський банк» за кредитним договором від 23.03.2009 № 08/09/11, укладеним між Національним банком України та АКБ «Східно-Європейський банк».

Виконавчим написом також передбачено задовольнити вимоги Національного банку України в сумі 19803783,27 грн. за рахунок коштів виручених від реалізації у встановленому порядку переданого в іпотеку майна.

Листом від 15.03.2012 № 1554 ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція» повідомило Державну виконавчу службу України, боржника та Національний банк України, що 04.04.2012 за адресою м. Вінниця, вул. 1 Травня, 160 відбудуться прилюдні торги з реалізації вищевказаного нежилого приміщення філії АКБ «Східно-Європейський банк», загальною площею 185,3 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, початкова (стартова) ціна якого -1223537,00 грн. без ПДВ.

В подальшому, листом від 04.04.2012 № 2122 ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція» повідомило відповідача, боржника, а також позивача, що прилюдні торги з реалізації вказаного приміщення, яке належить ОСОБА_7 за стартовою ціною 1223537,00 грн. без ПДВ вважаються такими, що не відбулися, у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців.

Згідно з ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Як видно з матеріалів справи, актом державного виконавця від 11.05.2012 проведена уцінка предмета іпотеки і початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах зменшена на 25 відсотків та склала 917652,75 грн. без ПДВ.

В наступному, листом від 17.05.2012 № 3259 ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція»повідомило Державну виконавчу службу України, боржника та Національний банк України, що 07.06.2012 за адресою м. Вінниця, вул.1 Травня, 160 відбудуться другі прилюдні торги з реалізації вищевказаного приміщення.

18.06.2012 до Національного банку України надійшов лист ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція»від 08.06.2012 № 3937, в якому останнє повідомило відповідача, боржника та позивача, що торги з реалізації приміщення за стартовою ціною 917652,75 грн. без ПДВ визнаються такими, що не відбулися, у зв'язку з відсутністю покупців та, як наслідок, вказане майно знято з подальшої реалізації на прилюдних торгах.

Листом від 05.07.2012 № 18-015/2250 позивач звернувся до Державної виконавчої служби України з заявою про продовження виконавчого провадження, яка отримана відповідачем 10.07.2012року.

У вказаній заяві позивач просив продовжити виконавче провадження відповідно до вимог ст.ст. 41, 49 Закону України «Про іпотеку», п.п. 4.5.10, 4.5.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 02.04.2012 за N 489/20802, а також надіслати йому копію повідомлення про уцінку спеціалізованої організації, що здійснює реалізацію майна, та копію акта уцінки.

Відмовляючи у задоволені позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення повторної уцінки предмета іпотеки та не надіслання повідомлення про проведення повторної уцінки та її результати спеціалізованій організації, що здійснює реалізацію майна - ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція»в установлені законом строки та зобов'язання відповідача провести повторну уцінку предмета іпотеки та надіслати копію повідомлення про уцінку спеціалізованій організації, що здійснює реалізацію майна - ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція», не пізніше наступного робочого дня після її проведення, та одночасно - копію повідомлення та копію акта уцінки позивачу, суди попередніх інстанцій виходили з наступних правових норм.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому ст. 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

При цьому, п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким доповнено, зокрема, ч. 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» реченнями такого змісту: "Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна".

Однак, встановлено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

Враховуючи те, що кредитний договір між Національним банком України та АКБ «Східно-Європейський банк» укладений 23.03.2009 року, тобто до набрання чинності вказаним Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у відповідача були відсутні належні правові підстави для проведення повторної уцінки предмета іпотеки та, відповідно, для надіслання повідомлення про проведення повторної уцінки та її результати спеціалізованій організації, що здійснює реалізацію майна, а відтак, відсутній і обов'язок провести повторну уцінку предмета іпотеки та надіслати копію повідомлення про уцінку спеціалізованій організації, що здійснює реалізацію майна - ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція», не пізніше наступного робочого дня після її проведення, та одночасно - копію повідомлення та копію акта уцінки позивачу.

Також суд касаційної інстанції погоджується з необґрунтованістю вимог позивача про визнання протиправними дії Державної виконавчої служби України щодо пропозицій позивачу залишити за собою нереалізоване майно, викладених в листах від 11.07.2012 № 38/5-10 та від 17.09.2012 № 12-0-35-2302/5-10, оскільки згідно з ч. 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Задовольняючи позовні вимоги щодо надання відповіді на заяву позивача від 05.07.2012 № 18-015/2250 на 38 днів пізніше від установленого законом строку та визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незабезпечення Головою Державної виконавчої служби України Стадніком Геннадієм Васильовичем надання відповіді позивачу на скаргу від 18.07.2012 за № 18-015/2448 в установлений законом строк, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

За змістом ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії чи бездіяльність начальника відділу можуть бути оскаржені до вищестоящого органу державної виконавчої служби. Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

При цьому, статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що листом від 17.09.2012 № 12-0-35-2302/5-10 Державною виконавчою службою України надано відповідь на вищевказану заяву позивача про продовження виконавчого провадження.

Також встановлено, позивач звернувся зі скаргою на бездіяльність та дії посадової особи державної виконавчої служби та бездіяльність державного виконавця від 18.07.2012 № 18-015/2448 Голові Державної виконавчої служби України Стадніку Г.В., яка отримана відповідачем 23.07.2012, що не заперечувалось відповідачем та підтверджується відповідною довідкою пошуку поштових відправлень Укрпошти, проте на момент звернення позивача до суду Державною виконавчою службою України не надано відповідь на вказану скаргу.

На підставі викладених обставин суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність дій Державної виконавчої служби України щодо надання відповіді на звернення позивача від 05.07.2012 № 18-015/2250 не у встановлені ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» строки та щодо надання відповіді на звернення позивача від 05.07.2012 № 18-015/2250.

Також суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно нездійснення начальником відділу Калевичем Валерієм Анатолійовичем контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем Мазуром Геннадієм Івановичем у виконавчому провадженні № 23094597, оскільки такі дії відносяться до дискреційних (виключних) повноважень вказаної посадової особи.

Таким чином, суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Національного Банку України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

С.Є. Амєлін

В.В. Малинін