Справа № 816/4937/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 р.Справа № 816/4937/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2015р. по справі № 816/4937/14

за позовом Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області

до Приватного акціонерного товариства "Миргородський завод продтоварів "Калинка"

про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна боржника,

ВСТАНОВИЛА:

12 грудня 2014 року позивач, Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Миргородський завод продтоварів "Калинка" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна боржника.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на недостатність коштів на рахунках відповідача, необхідних для погашення суми боргу в розмірі 210322,25 грн., внаслідок чого просив надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, у відповідності із вимогами статті 95 Податкового кодексу України.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року у задоволенні адміністративного позову Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Приватного акціонерного товариства "Миргородський завод продтоварів "Калинка" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна боржника відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2015 року, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Приватне акціонерне товариство "Миргородський завод продтоварів "Калинка" (код СДРПОУ 00377041) зареєстроване як юридична особа 22 грудня 1994 року та знаходиться на податковому обліку в Миргородській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

Згідно наданого позивачем розрахунку за відповідачем на момент звернення з позовом рахується податковий борг з податку на додану вартість в загальній сумі 99411,53 грн., з податку на прибуток в сумі 102244,33 грн. та орендної плати з юридичних осіб в розмірі 8666,39 грн /а.с. 9/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі є передчасним, оскільки позивач не здійснив за платника податків і на користь держави всіх необхідних заходів щодо стягнення коштів з усіх рахунків підприємства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України встановлено, що нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання зазначених положень позивачем виставлено ПАТ "Миргородський завод продтоварів "Калинка" податкову вимогу від 10.06.2014 №1812-25, яка отримана відповідачем 18.06.2014 року, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення /а. с. 17/.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 Податкового кодексу України).

У зв'язку з несплатою відповідачем податкового боргу в добровільному порядку, першим заступником начальника Миргородської ОДПІ Майбородою В.М. було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 5 від 24.06.2014 та податковим керуючим складено акт опису майна від 24.06.2014 № 6/5 /а. с. 19-20/, який зареєстрований у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 09.07.2014, що підтверджується наявною матеріалах справи копією витягу /а. с. 21/. Відповідно до вказаного акту податковим керуючим Чайковським Д.В. проведено опис такого майна: фасувальна машина MULTIVAC М885F, балансова вартість якого становить 183152 грн.

Відповідно до підпунктів 20.1.19 та 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань га/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В силу пункту 95.1 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Отже, законодавець в чіткій послідовності визначив процедуру стягнення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення податкового боргу шляхом продажу майна такого платника податків може здійснюватись лише у разі недостатності коштів, які перебувають у його власності.

З аналізу наведених норм колегія суддів приходить до висновку про те, що стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок майна, що належить такому платнику податків, здійснюється контролюючим органом виключно на підставі рішення суду, яке передує процедурі продажу майна такого платника, включеного до податкової застави.

Відповідно до п. 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 816/3228/14 від 20.08.2014, яка набрала законної сили 08.10.2014, стягнуто з розрахункових рахунків Приватного акціонерного товариства "Миргородський завод продтоварів "Калинка" кошти в рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток в сумі 103462 грн 43 коп.

Також, постановою Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 816/3643/14 від 14.10.2014, яка набрала законної сили 11.12.2014, стягнуто з рахунків Приватного акціонерного товариства "Миргородський завод продтоварів "Калинка" кошти на погашення суми податкового боргу по податку на додану вартість у розмірі 101287,31 грн.

Як слідує зі змісту адміністративного позову, на виконання даних судових рішень позивачем направлено до банківських установ 97 інкасових доручень (розпоряджень), у результаті чого було погашено заборгованість в розмірі 8 805,46 грн.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи та письмових пояснень представника позивача, наданих під час судового засідання суду першої інстанції, станом на 27.01.2015 на адресу Миргородської ОДПІ банківськими установами повернуто лише 39 інкасових доручень (розпоряджень), з них 7 інкасових доручень (розпоряджень) з відміткою про часткову оплату, інші 32 інкасових доручень (розпоряджень) повернуті банківськими установами у зв'язку з першочерговим обліком іншого виконавчого документа, для забезпечення виконання якого накладено арешт на розрахунковий рахунок та/або за відсутності коштів на рахунку боржника /а.с. 24-45, 90/.

При цьому податковий орган не надав доказів на підтвердження тих обставин, що ним вживались заходи по стягненню грошових коштів відповідача з усіх його рахунків зазначених у Довідці про відкриті рахунки в установах банку від 17.12.14 р. № 2937, копія якої залучена позивачем до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернення позивача, Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі є - передчасним, тому, що як вбачається з матеріалів справи, позивач не здійснив за платника податків і на користь держави всіх необхідних заходів щодо стягнення коштів з усіх рахунків підприємства.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2015р. по справі № 816/4937/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 17.04.2015 р.