Справа № 813/8795/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року 16 год. 18 хв. Справа № 813/8795/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника позивача - Вавринчук О.Б.,

представника відповідача - Гладій О.Б.,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Межрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень №/18627 та №/18630 від 23.12.2014 року.

Ухвалою суду від 30.12.2014 року провадження у справі відкрито, хід її розгляду відображено в ухвалах суду, а в судовому засіданні 16 квітня 2015 року відповідно до ч.3, ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 12 листопада 2014 року по 09 грудня 2014 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» проводилась позапланова виїзна перевірка з питань правомірності формування податкового кредиту та витрат ТОВ «Яблуневий Дар» () по взаємовідносинах з ТОВ «ОДС Груп» () та ТОВ «Лазер ВВ» () за період з 01.06.2011 року по 31.12.2011 року. За результатами перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» отримано Акт №5385/28-06-39-01/32475074 від 16.12.2014 року, а 24.12.2014 року ТОВ «Яблуневий Дар» отримано наступні податкові повідомлення - рішення:

- Форми «Р» № /18627 від 23.12.2014 року, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток спільних підприємств створених на Україні за участю іноземних інвесторів на суму 1 256 131, 51 грн., та 628 065, 78 грн. штрафних санкцій за порушення п.138.1 п.138.1., п.138.2. ст.138., п.п.139.1.9. п.139.1. ст.139 ПК України;

- Форми «Р» № /18630 від 23.12.2014 року, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 092 288, 27 грн. та 546 144, 14 штрафних санкцій за порушення п.п. 14.1.185., п.п.14.1.191 ст.14, п.198.2., 198.3., 198.6. ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України.

Вважає, що вказані податкові повідомлення - рішення винесені із грубим порушенням чинного законодавства України та підлягають скасуванню із наведених підстав.

Акт перевірки повністю ґрунтується на відсутності підтвердження реальності проведення господарських операцій контрагентів позивача із його постачальниками по ланцюгу.

У зв'язку із цим, податковим органом зроблено висновки про встановлення факту нереальності здійснення господарських операцій товариства з контрагентами ТОВ «ОДС Груп» та ТОВ «Лазер ВВ» на підставі укладених між позивачем та вказаними підприємствами договорів на закупівлю сировини-яблук, правильності відображення господарських операцій у податковому обліку та законності формування податкового кредиту по вищевказаних контрагентах. Відповідачем за результатами перевірки зроблено висновки про здійснення безтоварних операцій позивачем із вказаними контрагентами. Підставами для цього стало не підтвердження взаємовідносин контрагентів із їх постачальниками, відсутність юридичних осіб за адресами реєстрації, відсутність у підприємств складських приміщень, трудових ресурсів, автотранспорту, необхідних для ведення господарської діяльності, тощо.

На думку позивача, у взаємовідносинах ТзОВ «Яблуневий Дар» із ТОВ «Лазер ВВ» податковий орган робить висновок про безтоварність здійснених операцій лише на підставі Акту Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 25.07.2014 року № 390/22- 1/37417064 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Лазер ВВ» (код 37417064) щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період з 01.06.2011 року по 31.12.2011 року». Податковий орган також посилається на те, що у ТОВ «Лазер ВВ» відсутні необхідні умови для досягнення відповідних результатів в силу відсутності управлінського та технічного персоналу, основних засобів, складських приміщень та транспортних засобів, що свідчать про відсутність у ТОВ «Лазер ВВ» можливостей для виконання господарських зобов'язань.

Також на думку позивача, у взаємовідносинах ТОВ «Яблуневий Дар» із ТОВ «ОДС Груп» податковий орган робить висновок про безтоварність здійснених операцій лише на підставі Акту Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 25.07.2014 року № 388/22- 1/37644400 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ОДС Груп» (код 37644400) щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період вересень 2011 року - грудень 2011 року». Податковий орган вказує, що зустрічну звірку ТОВ «ОДС Груп» провести неможливо, оскільки товариство на момент проведення зустрічної звірки за адресом реєстрації не знаходиться, аналіз даних податкової звітності та даних інформаційних систем свідчить про те, що на ТОВ «ОДС Груп» відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності.

Податковим органом не взято до уваги наявність у ТОВ «Яблуневий Дар» усіх необхідних документів по вказаних операціях, наявність та використання у господарській діяльності отриманої сировини - яблук, випуск готової продукції із закупленої сировини. Зокрема на вимогу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів від 19.11.2014 року №16868/28-06-39-01/172 ТОВ «Яблуневий Дар» надало копії договорів, накладних, податкових накладних, аналізи рахунків 26,2012,901,79, ОСВ, картки рахунку 631. Дані обставини та надані документи під час перевірки не враховані відповідачем. Позивач вважає, що вказані підстави являються надуманими, не ґрунтуються на вимогах законодавства, а висновки податкового органу є помилковими.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві, просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених у письмових запереченнях. Вказала, що при перевірці податковим органом враховано відомості які надійшли на адресу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів викладені в акті Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 25.07.2014 р. №390/22-1/37417064 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» (код 37417064) щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями період з 01.06.2011р. по 31.12.11р.» та в акті Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 25.07.14 р. № 388/22-10/37644400 «Про неможливість проведень, зустрічної звірки ТОВ «ОДС Груп» () щодо підтвердження господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період вересень 2011 року - грудень 2011 року».

На думку відповідача, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не підтверджується, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням зазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів, на підставі п.20.1 п.п.20.1.4, п.75.1 ст.75, п.78, п.п. 78.1.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ та наказу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів від 12.11.2014 № 273 проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТзОВ "Яблуневий Дар" з питань правомірності формування податкового кредиту та витрат по взаєморозрахунках з ТОВ «ОДС Груп» та ТОВ «Лазер ВВ» за період з 01.06.11 по 31.12.11.

За результатами перевірки складено акт від 16.12.2014 року 538/28-06-39-01/32475074 та встановлено порушення вимог:

- п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI в результаті чого Позивачем занижено податок на прибуток за ІІ-ІУ квартали 2011 року на суму 1 256 131 ,51 грн., а також п.п. 14.1.181, п.п.14.1.191 ст.14 , п.198.2, п.198.3 ,п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI завищення податкового кредиту за вересень 2011 року на суму 1 092 288,27 грн.

Відповідно позивачем завищено рядок 19 Декларації за вересень 2011року, що у свою чергу призвело до заниження податку на додану вартість за січень 2013 року в сумі 1 092 288,27 грн.

На адресу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів надійшов акт Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області м. Борисполя від 25.07.2014р. №390/22-1/37417064 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» (код 37417064) щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період з 01.06.2011 по 31.12.11». Зокрема зазначено, що зустрічну звірку провести неможливо у зв'язку з тим, що ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» за адресою реєстрації, а саме: 8325 Київська обл., Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Бориспільська, буд. 15 - не знаходиться. Стан платника « 8» - до ЄДР внесено запис про вiдсутнiсть за місцем знаходження.

Проведеною перевіркою встановлено відсутність необхідних умов у ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» до досягнення відповідних результатів в силу відсутності управлінського та технічного персоналу, основних засобів, складських приміщень та транспортних засобів, що свідчить про відсутність у ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» адміністративно - господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань.

Перевіркою неможливо співставити дані первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, види, обсягу і кількості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

В ході проведення перевірки з'ясовано, що операції із придбання мали не товарний характер, товар не перевозився. Зазначені операції не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) придбання товарів. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» є виключно чи переважно формування податкового кредиту та витрат за рахунок роботи суб'єктів підприємницької діяльності на користь третіх осіб.

Таким чином, у зв'язку з не підтвердженням податкового кредиту з ПДВ по фінансово - господарським відносинам з контрагентами-постачальниками, у ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» відсутні об'єкти оподаткування з податку на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) до контрагентам-покупцям. Також, у зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням платника податків, відсутністю задекларованих податкових зобов'язань контрагентами - постачальниками по взаємовідносинах з ТОВ «ЛАЗЕР ВВ», відсутністю підтверджуючих первинних документів щодо взаємовідносин між ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» та його контрагентами не встановлено факту передачі товару (надання послуг) від контрагентів - постачальників ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» та від ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» до контрагентів-покупців.

За наслідками вищезазначеної перевірки Бориспільською ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області м. Борисполя внесено зміни в Систему автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів, а саме: зменшено податкове зобов'язання по ПДВ за вересень 2011 року ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» по взаєморозрахунках із ТзОВ «Яблуневий Дар» на суму 585 470,59 грн.

Суд бере до уваги те, що до перевірки не представлено товарно-транспортних накладних, що підтверджують транспортування яблук від постачальника до виробничих потужностей Покупця (Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, с.Солобківці, вул.Кам`яне шосе,3).

Згідно пп. 11.1 п.11 „Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні", затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. №363, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

На вимогу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів від 19.11.14 №16868/28-06-39-01/172 про надання інформації про здійснення операцій ТзОВ «Яблуневий Дар» та ТзОВ «Лазер ВВ» та ТзОВ «ОДС Груп» за період з 01.06.2011 по 31.12.2011 отримано відповідь підприємства від 20.11.2014 №1110, а саме: до відповіді на вимогу ТзОВ «Яблуневий Дар» надало копії договорів, накладних, податкових накладних, аналізи рахунків 26,2012,901,79 , ОСВ, картки рахунку 631.

Проте, на вимогу податкового органу, до перевірки не представлено документи, які підтверджують якість товару (сертифікати відповідності, посвідчення про якість, висновки з санітарно - епідеміологічної експертизи або декларація виробника та т.п.), товарно-транспортних накладних, що б підтверджували транспортування товару.

Отже, в ході проведення перевірки, аналізуючи представлені до перевірки документи, дані податкової звітності, відповідно до АС «Податковий блок» було встановлено, що ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» не мало можливості поставити яблука в кількості 2 224 062 кг. для ТОВ «Яблуневий дар» (Хмельницька філія) з наступних причин:

- відсутність садів, земельних ділянок (Податкова декларація з плати за землю в ДПІ не подавалася);

- відсутність трудових ресурсів (згідно звітності - 1 працівник);

- відсутність транспортних засобів;

- відсутність постачальників, які могли б поставити товар (яблука), тощо. Згідно даних підсистеми «Аналітична система» ІС «Податковий блок» ТОВ «ЛАЗЕР ВВ» не проводило операцій ЗЕД (відсутній імпорт);

- відсутність документів, що підтверджують транспортування продукції (яблук);

- відсутність документів, які підтверджують якість товару (сертифікати відповідності, посвідчення про якість, висновки з санітарно - епідеміологічної експертизи або декларація виробника, тощо.

Крім цього, на адресу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів надійшов акт Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області м.Борисполя від 25.07.14 № 388/22-10/37644400 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ОДС Груп» щодо підтвердження господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцям за період вересень 2011 року - грудень 2011 року». Зокрема зазначається, що ззустрічну звірку провести неможливо у зв'язку з тим, що ТОВ «ОДС Груп» за адресою реєстрації, а саме: 8325 Київська обл. Бориспiльський район с. Щасливе Вул. Бориспільська буд. 2 - не знаходиться. Стан платника « 8» - до ЄДР внесено запис про вiдсутнiсть за місцем знаходження, а інформація щодо приміщень, які використовував ТОВ «ОДС Груп» у своїй діяльності, станом на момент перевірки також відсутня. Аналіз даних податкової звітності та даних інформаційних систем свідчить про те, що на підприємстві ТОВ «ОДС Груп» відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності.

Згідно висновків акту встановлено відсутність об'єктів, які підпадають під визначення ст. 135, 138, 187, 198, 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2756-VI зі змінами та доповненнями. Дані, відображені у деклараціях з податку на додану вартість внаслідок операцій з ТМЦ (робіт, послуг), отриманих за період вересень 2011 року - грудень 2011 року з підприємствами постачальниками, та реалізованими покупцям - не є дійсними.

Неможливість реального здійснення фінансово - господарських операцій та ведення господарської діяльності ТОВ «ОДС Груп» у порядку, передбаченому діючим законодавством України по зазначеним операціям по взаємовідносинам за період вересень 2011 року - грудень 2011 року з підприємствами постачальниками та відповідно подальшого руху придбаних товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) на адресу контрагентів-покупців. До перевірки податковому органу не представлено товарно-транспортних накладних, що підтверджували б транспортування яблук від постачальника до виробничих потужностей Позивача (Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, с.Солобківці вул.Кам`яне шосе, 3).

На вимогу СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів від 19.11.14 №16868/28-06-39-01/172 про надання інформації про здійснення операцій ТзОВ «Яблуневий Дар» та ТзОВ «Лазер ВВ» та ТзОВ «ОДС Груп» за період з 01.06.2011 по 31.12.2011 отримано відповідь Позивача від 20.11.2014 №1110, а саме: до відповіді на вимогу ТзОВ «Яблуневий Дар» надало копії договорів, накладних, податкових накладних, аналізи рахунків 26,2012,901,79 , ОСВ, картки рахунку 63, тощо.

Проте, до перевірки не представлено документи, які підтверджують якість товару (сертифікати відповідності, посвідчення про якість, висновки з санітарно - епідеміологічної експертизи або декларація виробника та т.п.), товарно-транспортних накладних, що б підтверджували транспортування товару.

Отже, в ході проведення податковим органом перевірки, аналізуючи представлені до перевірки документи, дані податкової звітності, відповідно до АС «Податковий блок» було встановлено, що ТОВ "ОДС Груп" не мало можливості поставити яблука в кількості 1 931 570 кг для ТОВ «Яблуневий дар» (Хмельницька філія) з наступних причин:

- відсутність садів, земельних ділянок (Податкова декларація з плати за землю в ДПІ не подавалася);

- відсутність трудових ресурсів (згідно звітності - 1 працівник)відсутність транспортних засобів;

- відсутність постачальників, які могли б поставити товар (яблука). Також, згідно даних підсистеми «Аналітична система» ІС «Податковий блок» ТОВ ТОВ "ОДС Груп" не проводило операцій ЗЕД (відсутній імпорт).

Крім того, до перевірки не представлено документи, які підтверджують якість товару (сертифікати відповідності, посвідчення про якість, висновки з санітарно - епідеміологічної експертизи або декларація виробника та т.п.), товарно-транспортних накладних, що б підтверджували транспортування товару.

Щодо строків подання Позивачем декларацій суд бере до у ваги те, що ТзОВ «Яблуневий Дар» було подано до Городоцької ДПІ, СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів ряд уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за вересень 2011 року , а саме:

за жовтень 2011 року № від 31.10.2011;

за листопад 2001 року № від 25.11.2011;

за червень 2012 року № 90359697 від 23.06.2012;

за вересень 2012 року № від 11.09.2012;

за листопад 2012 року № від 29.11.2012;

за грудень 2013 року № від 19.12.2013.

У зв'язку з вищевикладеним на підставі ст.102 п.102.1 ПКУ - у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, податковий орган, враховуючи факти, що виявлені перевіркою, не мав підстав вважати, що товари фактично отримані позивачем саме від ТОВ «ЛАЗЕР ВВ», ТзОВ «ОДС Груп», а тому податкові накладні та видаткові накладні, виписані зазначеним підприємством вважаються податковим органом не підтвердженими і, відповідно, не надають права на податковий кредит та витрати.

Даючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні обставинам справи та доводам сторін, суд керується наступними положеннями законодавства України.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року зі змінами та доповненнями, Податковим кодексом України (ПК України), Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає за результатами здійснення господарських операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та надання відповідних послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, про відсутність факту здійснення господарської операції та необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

-неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

-відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

-облік для цілей оподаткування лише тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

-здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Тобто, відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції: наявність майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень як платника, так і контрагента, які б свідчили про наявність товарного характеру операцій, унеможливлюють висновок щодо реальності придбанням товарів (робіт, послуг), фактичного та обґрунтованого понесення позивачем витрат з їх придбання, наявності правових та фактичних підстав для віднесення сум до складу податкового кредиту.

Суд погоджується з доводами податкового органу, що позивачем надано до перевірки первинні документи бухгалтерського обліку, які є формально складеними, і не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом, оскільки неможливо встановити наявність відповідних трудових ресурсів (персоналу) та основних фондів, матеріальних ресурсів для виконання робіт, визначених у договорі.

Суд виходить з того, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат, та інших відомостей, пов'язаних з з'ясуванням об'єктів оподаткування та, або податкових зобов'язань, у тому числі і на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено чинним законодавством.

Позивачем не доведено, що відносини платника та його контрагента мали майновий характер, матеріальні цінності були фактично отримані та використані у власній господарській діяльності (доказами цього мали би бути належно оформлені акти приймання-передачі товару, товаро-транспортні накладні, довіреності на отримання товару, сертифікати якості тощо).

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Якщо ж господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними.

Щодо доказування дійсності вчинення господарських операцій з отримання від юридичних осіб яблук як сировини для виготовлення концентрату, суд бере до уваги таке.

Необхідними документами для юридичних осіб, якими були контрагенти позивача при постачанні сільськогосподарської продукції як сировини є видаткова накладна на здану сировину, податкова накладна, банківські реквізити для перерахування коштів, сертифікат якості, тощо. При здачі сировини постачальниками всіх форм майна один раз в сезон по кожному виду сировини необхідно представляти сертифікати якості з вимірами на: токсичні елементи (свинець, кадмій, миш'як, ртуть, мідь, цинк), мікотоксин (патулін), пестициди, нітратів).

Проте позивач не надав ні податковому органу під час перевірки, ні суду жодного сертифіката якості на отриманий товар від своїх контрагентів.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані відповідачем переконують в необґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ТзОВ «Яблуневий дар» до про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень не підтверджені належними та допустимими доказами та не підлягають задоволенню.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що воно було прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено. За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 квітня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.