Справа № 2270/873/11
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2270/873/11

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

14 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

за участі:

прокурора: Гущіної Н.В.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом першого заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про застосування і стягнення фінансових санкцій у вигляді штрафу та конфіскації гральних автоматів,

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник прокурора Хмельницької області звернувся в суд в інтересах держави в особі Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення фінансових санкцій, пов'язаних з забороною організації і проведення азартних ігор на території України.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2011 року, позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2015 року скасовано ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2011 року, а справу направлено на новий розгляд до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Прокурор та представник позивача в ході судового засідання заперечили проти апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представників сторін, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, посадовими особами управління Служби Безпеки України в Хмельницькій області 07 вересня 2010 року проведено перевірку в приміщенні розважального закладу «Розважальні гральні автомати Каламбур три в одному», розташованого за адресою: проспект Грушевського, 25/1, м.Кам'янець-Подільський на предмет дотримання суб'єктами господарювання вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

В ході даної перевірки встановлено, що в приміщенні, яке перевірялось, ФОП ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність з надання гральних послуг, використовуючи гральні автомати в кількості 32 штук, орендованих останнім у ТОВ «Андромеда» згідно договору оренди обладнання від 14.05.2010 року №35 та акту прийму-передачі від 04.09.2010 року, що є порушенням ст. 2 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" від 15.05.2009р. №1334-VІ.

Працівниками Управління СБУ в Хмельницькій області складено протокол огляду місця події від 07.09.2010р. та вилучено 32 гральних автомата.

З огляду на наведені обставини, перший заступник прокурора Хмельницької області звернувся в суд в інтересах держави в особі Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про застосування і стягнення фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 7 104 000 грн. та конфіскації вказаних гральних автоматів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що доведеність факту організації відповідачем азартних ігор в приміщенні розважального закладу «Розважальні гральні автомати Каламбур три в одному», розташованого за адресою: проспект Грушевського,25/1, м.Кам'янець-Подільський, Хмельницька область, з метою отримання прибутку в повному обсязі підтверджується матеріалами справи.

Слід зауважити, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2015 року скасовано ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2011 року, а справу направлено на новий розгляд до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Тобто, Вищий адміністративний суд України. направивши дану справу на новий розгляд до Вінницького апеляційного адміністративного суду фактично погодився із оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду також погоджується із висновками суду першої інстанції та зважає на наступне.

Законом України "Про заборону грального бізнесу в Україні" від 15.05.2009 року № 1334 запроваджено обмеження щодо здійснення грального бізнесу в Україні, виходячи з конституційних принципів пріоритету прав і свобод людини і громадянина, захисту моральності та здоров'я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Згідно п.1 ст. 1 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" гральним бізнесом є діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку. Аналогічна норма щодо наявності отримання прибутку як мети діяльності організаторів азартних ігор міститься в п. 3 ч. 1 зазначеного Закону. Частина 1 ст. 3 Закону передбачає перерахування прибутку (доходу) від проведення такої азартної гри до Державного бюджету України. Таким чином, відповідно до закону, отримання прибутку є обов'язковою складовою частиною організації і проведення азартних ігор, за які передбачено відповідальність у вигляді фінансових санкцій.

Згідно п. 2 ст. 1 Закону 1334-VІ від 15.05.2009р. азартна гра - будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

Відповідно до ст. 2 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Як зазначено у ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність (ч. 1 ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України. Застосування санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленого за позовом органів державної податкової служби.

Виходячи з викладеного та враховуючи доведеність факту організації відповідачем азартних ігор, колегія суддів вважає правомірним застосування до відповідача санкцій, передбачених ст.3 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні".

Застосування конфіскації 32 гральних автоматів колегія суддів вважає законним, незважаючи на те, що вказані гральні автомати орендовані відповідачем у ТОВ «Андромеда» згідно договору оренди обладнання від 14.05.2010 року №35.

Так, стаття 3 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" встановлює в якості санкції також конфіскацію грального обладнання незалежно від наявності права власності на дані засоби у особи, яка організовує і проводить на території України азартні ігри.

Також, колегія суддів зауважує, що застосування до відповідача конфіскації гральних автоматів не свідчить про порушення ст.41 Конституції України та ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Показовим тут є рішення в справі AGOSI проти Об'єднаного королівства. Суд встановив, що єдиної практики держав-учасниць Конвенції, яка дозволяла би зв'язок між винуватістю власника і конфіскацією контрабандного товару, немає. Відтак в рішенні у справі AGOSI було визнано дотриманим баланс приватних і публічних інтересів, не визнавши тут порушення принципу пропорційності, та, зрештою, не визнавши порушення ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції. За змістом даного рішення, якщо товар вилучено з рук порушників, а не з обороту, то покупці не можуть вважатись добросовісними особами, які довірились продавцеві, отже, дії проти таких осіб (конфіскація майна) жодним чином не шкодять стабільності, надійності обороту, а навпаки, захищають його. На думку Суду, міра дбайливості власника по відверненню правопорушення становить лише один з елементів згаданого балансу інтересів, тому така дбайливість повинна розглядатись у сукупності з іншими обставинами справи.

Публічний інтерес, покладений до основи інституту конфіскації предмета, який виступає знаряддям чи предметом правопорушення, полягає в необхідності реалізації превентивної функції права. Засобом реалізації цієї мети і є вилучення знаряддя правопорушення, що відповідає ч.6 ст. 13 ЦК (застосування судом до особи, яка зловживає правом користування річчю, «інших наслідків, встановлених законом»).

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2011 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 квітня 2015 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С.

Сушко О.О.