Справа № 810/437/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/437/15 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.02.15р. у справі №810/437/15 за позовом Приватного підприємства «Вайтмана» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року від 19.01.15р. № та визнання податкової декларації ПП «Вайтмана» з податку на додану вартість за грудень 2014 року вх. № від 19.01.15р. такою, що подана в день її фактичного отримання відповідачем, тобто 19.01.15р.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що декларація з ПДВ не відповідає вимогам податкового законодавства, а саме: податкова звітність не була підписана особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку, що суперечить пункту 9 розділу III Порядку № 678; у податковій декларації з ПДВ відсутня відмітка щодо подання разом з декларацією додатку 8, тоді як такі документи фактично були подані, чим порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ № 678 від 13.11.13р.; у полі « 06» вступної частини декларації зазначена податкова адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 4, тоді як відповідно до бази даних ІС «Податковий блок» місцезнаходження платника податків не встановлено.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач 19.01.15р. подав до відповідача податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року з додатками, про що свідчить відмітка про прийняття документів від 19.01.15р.

Листом від 21.01.15р. № 1063/10/10-13-15-01 відповідач повідомив підприємство про те, що податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року разом з додатками надано статус «неподаткової звітності», оскільки вона не відповідає вимогам наказу Міністерства фінансів України від 23.09.14р. № 966 «Про затвердження форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.10.14р. № 1267/26044.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкова декларація подана у відповідності до вимог Податкового кодексу України, з дотриманням вимог та зазначенням усіх необхідних реквізитів, які передбачені ст.ст. 48 та 49 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення усіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Водночас Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі на підставі пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

У даному випадку, обставини справи свідчать про те, що Декларація з ПДВ за грудень 2014 року містить усі необхідні реквізити, які передбачені п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, що не спростовано апелянтом, а відтак відмова податкового органу у прийнятті декларації з тих підстав, що декларація не відповідає вимогам наказу Міністерства фінансів України від 23.09.14р. № 966 «Про затвердження форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.10.14р. № 1267/26044 є протиправною.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись субґєктом владних повноважень при прийнятті ними рішень та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень (ст.2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого субґєкт владних повноважень зобовґязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення субґєкта вланих повноважень має прийматися обгрунтовано, тобто у урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Втім, податковим органом у листі 21.01.15р. № 1063/10/10-13-15-01 не зазначив, у чому саме полягає невідповідність поданої позивачем декларації, тоді як такі підстави відповідач вказав лише у своїх запереченнях поданих під час розгляду справи у суді.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Не заслуговують на увагу покликання апелянта на те, що декларація не підписана особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку, з огляду на те, що штатним розкладом позивача посада головного бухгалтера не передбачена, тому звітність підписано лише директором підприємства Барвицьким О.С.

Матеріали справи містять витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копію договору оренди, укладеного 01.08.14р. між позивачем та ПАТ «ТАСКОМБАНК» з приводу оренди частини нежитлового приміщення, акти приймання-передачі послуг оренди та платіжні доручення на перерахування орендної плати, з яких вбачається, що позивач знаходиться за адресою, яка вказана у рядку 06 «Податкова адреса» податкової декларації, а відтак доводи апелянта про відсутність підприємства за місцезнаходженням не відповідають дійсності.

Щодо відсутності відмітки про подання разом із декларацією додатку 8, колегія суддів зазначає, що такі документи фактично були подані позивачем разом з декларацією, що податковим органом не заперечується. Сама по собі обставина відсутності відмітки у податковій декларації не є самостійною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо визнання протиправною відмови прийняти податкову декларацію означає, що відповідне рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України. Тому в такому разі обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.02.15р. у справі №810/437/15 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 19.02.15р. у справі №810/437/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Романчук О.М.

Пилипенко О.Є.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.