Справа № 463/1275/15-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа №463/1275/15-а

Провадження №2-а/463/77/15

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань Миличук У.Р.

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Лойка Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 295740 від 04 березня 2015 р., справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 04 березня 2015 р. Управлінням ДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в особі інспектора ДПС взводу 3 з ОСП, було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 295740, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху на 44 км./год. та накладено штраф в розмірі 255,00 грн. При цьому, не взято до уваги пояснення позивача, що з даною швидкістю він рухався ще до початку населеного пункту, де ПДР України встановлена швидкість 90 км/год. та до встановлення дорожнього знаку 5.45.

Враховуючи те, що позивач рухався зі швидкістю 104 км/год. поза межами населеного пункту, де дозволеною швидкістю руху є 90 км/год., а тому відсутнє перевищення швидкості руху більше як на 20 км./год. та відповідно відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови, позивачу не було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Пояснив, що оскаржуваною постановою позивача притягнено до відповідальності у зв'язку з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху на 44 км./год. саме в населеному пункті. В підтвердження наведеного просив долучити до матеріалів справи фотознімки фіксації швидкості руху транспортного засобу позивача в населеному пункті, де мало місце вчинення ним адміністративного правопорушення. В задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ПС2 № 295740 (а.с.20), позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, оскільки ОСОБА_4 04.03.2015р. о 14:20 год. в с.Дубина на автодорозі Київ-Чоп, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при обмеженні швидкості руху 60 км/год. рухався зі швидкістю 104 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, та за що накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як убачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, складено інспектором ДПС взводу 3 з ОСП старшим лейтенантом міліції, який відповідно до вимог ст. 222 та ст. 255 КпАП України має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч.1 ст.122 КпАП України.

Статтею 9 КпАП України передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначені позивачем в адміністративному позові посилання на швидкість руху його автомобіля 104 км/год. поза межами населеного пункту спростовуються поданими в судовому засіданні представником відповідача фотознімки фіксації швидкості руху транспортного засобу позивача (а.с.27-30), з яких вбачається, що останній рухався з вказаною швидкістю руху саме в населеному пункті, де відповідно до п.12.4 ПДР України рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 60 км/год.

Фіксація швидкості руху транспортного засобу «Subaru» д.н. НОМЕР_2 здійснювалася 04.03.2015р. о 14:20 год. за допомогою дистанційного вимірювача швидкості «Визир» зав.№0812336, про повірку якого видано свідоцтво №22-2/1419075, яке чинне до 30.05.2015р. (а.с.26).

Крім цього, рух транспортного засобу позивача із вказаною швидкістю визнано і самим позивачем у позовній заяві.

Посилання позивача на ту обставину, що при винесенні оскаржуваної постанови йому не було роз'яснено його права та обов'язки, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №821270 (а.с.19) та постановою серії ПС2 № 295740 (а.с.20), з яких вбачається, що позивачу роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, що підтверджується особистим підписом позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 71, 160-163, 171-2 КАС України, -

постановив:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про скасування постанови серії ПС2 № 295740 від 04 березня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.2 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - відмовити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.Я. Головатий