Справа № 2508/6878/2012
Суддя: Бузунко О. А.
Дата ухвалення: 2012-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/2508/7946/2012 Справа № 2508/6878/2012
Ухвала

іменем України

28 серпня 2012 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А, вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності відповідача незаконною та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації щодо визнання незаконними дії та бездіяльності відповідача за період з 2010 по 2011 роки стосовно ненарахування і невиплати щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, доплати в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та компенсації в розмірі 50 процентів середньої вартості путівки в Україні як особі, віднесеної до 4-ї категорії, нарахування і виплати яких передбачені статтями 23, 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ з наступними змінами та доповненнями, з урахуванням рішень Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 і від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (далі Закон № 796), та зобовязання здійснити перерахунок вказаних вище виплат в межах строку звернення до суду.

Статтею 37 Закону № 796 встановлено, що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Статтею 39 Закону № 796 регламентовано, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата, зокрема, за роботу в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати (частина перша); пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, тякі навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою (частина друга).

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» зі змінами, внесеними 14 червня 2011 року, у 2011 році норми і положення статті 39 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» у 2012 році норми і положення статей 37, 39 Закону також застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розміру виплат вказаній категорії громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вказаних приписів Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 6 липня 2011 року № 745 (далі Постанова № 745), яка набрала чинності 23 липня 2011 року та діяла до 1 січня 2012 року. З 1 січня 2012 року діє Постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі Постанова № 1210). Тобто, положення статті 39 Закону № 796 можуть застосовуватися до 22 липня 2011 року включно. Із 23 липня 2011 року правомірність дій субєктів владних повноважень може бути перевірена на відповідність вимогам Законів України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Постановам № 745, № 1210, проте такої позовної вимоги не заявлено.

Положення статті 37 Закону застосовувалися до 31 грудня 2011 року включно. З 1 січня 2012 року правомірність дій субєктів владних повноважень щодо виплати щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства може бути перевірена на відповідність вимогам Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Постанови № 1210, проте такої позовної вимоги також не заявлено.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи дату звернення до суду (28 серпня 2012 року), в розумінні ст.ст. 99, 100 КАС України позивач є таким, що пропустив строк звернення за захистом порушеного права щодо визнання незаконними дій відповідача стосовно ненарахування та невиплати щомісячної грошової допомоги та доплати в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, нарахування і виплата яких передбачені статтями 37, 39 Закону № 796, та зобовязання здійснити перерахунок вказаних виплат.

Стосовно позовних вимог щодо визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування та виплати компенсації в розмірі 50 процентів середньої вартості путівки в Україні як особі, віднесеної до 4-ї категорії, нарахування і виплати якої передбачена статтею 23 Закону № 796, та зобовязання здійснити таку виплату, суд зазначає, що з урахуванням шестимісячного строку звернення до суду, позивач щодо виплати компенсації за 2011 рік є таким, що пропустив цей строк (за 2012 рік заявлення такої вимоги є передчасним).

Аналіз позовної заяви та доданих до неї документів не дає підстави суду дійти висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду, з огляду на що відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов належить залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100 КАС України, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації щодо визнання незаконними дії та бездіяльності відповідача за період з 2010 по 2011 роки стосовно ненарахування і невиплати щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати, доплати в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та компенсації в розмірі 50 процентів середньої вартості путівки в Україні як особі, віднесеної до 4-ї категорії, нарахування і виплати яких передбачені статтями 23, 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ з наступними змінами та доповненнями, та зобовязання здійснити перерахунок вказаних вище виплат в межах строку звернення до суду, залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти знів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_2