Справа № 682/64/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/64/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Роїк В.П.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

15 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута про визнання права на пільгову пенсію, визнання відмови у призначенні пенсії протиправною та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу роботу за певний період та призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута Хмельницької області, третя особа: публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор", про визнання за позивачем права на пільгову пенсію відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; визнання протиправною відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах; зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботу позивача на Славутському заводі "Будфарфор" з 26 липня 1978 року по 21.08.1992, як ливарника; зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня звернення із заявою про призначення пенсії - з 24 вересня 2014 року; стягнення з відповідача понесених судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані протиправною, на думку позивача, відмовою у зарахуванні до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах час роботи позивача на роботах зі шкідливими умовами праці.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року позов задоволено, а саме: визнано право ОСОБА_2 на пільгову пенсію за віком відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; визнано рішення управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та місті Славута від 23 грудня 2014 року № 40 про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах протиправним; зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та місті Славута зарахувати роботу ОСОБА_2 на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді у Славутському комбінаті "Будфарфор" з 26 липня 1978 року по 21 серпня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та призначити їй таку пенсію з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 24 вересня 2014 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 73 грн. 08 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута Хмельницької області із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Славутського міськрайонного суду від 24.02.2015 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

Позивач скористалась правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та надала письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача. В письмових запереченнях вх. №5304/15 від 06 квітня 2015 року позивач просить суд апеляційної інстанції відхилити апеляційну скаргу відповідача та залишити без змін постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року.

Сторони в судове засідання призначене на 15 квітня 2015 року не прибули, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Згідно з частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження, при цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до вимог частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач в спірний період, а саме: з 26.07.1978 по 21.08.1992 працювала на Славутському заводі "Будфарфор" на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді.

По досягненню п'ятдесятирічного віку позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута Хмельницької області про призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач листом №12426/03 від 26.12.2014 повідомили позивача, що їй відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з підстав, що разом з іншими документами для призначення пенсії позивачем не подано уточнюючу довідку про характер роботи на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за умови наявності у трудовій книжці запису про роботу, яка дає право на пільгову пенсію, законодавством не передбачено обов'язку особи подавати для призначення пенсії уточнюючу довідку про характер роботи.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 195 КАС, погоджується із такою позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "б" частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 17.06.1993 № 3284-12 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: по 31 березня 1965 року включно - 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом "а" частини першої статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як випливає з копії трудової книжки НОМЕР_1 виданої на ім'я ОСОБА_2, позивач з 26 липня 1978 по даний час працює на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді на Славутському заводі "Будфарфор".

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 у випадку, коли атестація з 21.08.1991 не проводилась чи за результатами атестації проведеної вперше після 21.08.1997 право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи зі шкідливими умовами праці до 21.08.1992.

З матеріалів справи судом встановлено, що атестація робочих місць на підприємстві, де працювала позивач, проведена лише у 2001 році.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що вперше посаду ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді включено до Списку №2, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162. А відтак, оскільки позивач просить зарахувати йому до стажу лише період роботи до 21.08.1992, тобто, до дати введення в дію обов'язкової атестації робочих місць, то на дані правовідносини дія постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 не розповсюджується.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду зазначає, що таке твердження є помилковим, оскільки зі змісту розділу 21900000 XVIII "Скляне виробництво, виробництвом керамічних, фарфорових и фаянсових виробів" Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991, випливає, що посада ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді входила до Списку № 2 посад та робіт, що дають право на пільгову пенсію, затвердженого вказаною постановою.

За таких обставин, помилковим є висновок управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області про відсутність у позивача права на зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 26 липня 1978 року до 21 серпня 1992 року на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді з мотивів не надання довідки уточнюючої характер роботи та не віднесення зазначеної посади до Списку № 2 посад, які дають право на пільгову пенсію.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з ненаданням довідки уточнюючої характер роботи, яка дає змогу підтвердити спеціальний стаж.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до статті 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

Сапальова Т.В.