Справа № 810/7067/14
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7067/14 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

23 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.02.15р. у справі №810/7067/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів» до Миронівської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.12р. № та №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що господарські операції позивача з його контрагентом ТОВ «Агрофірма «Аграрник» не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що встановлено актами податкового органу про неможливість проведення зустрічної звірки та про неможливість проведення документальної позапланової невиїзної перевірки контрагентів в ланцюгу поставки.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, Миронівською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено документальну виїзну позапланову перевірку позивача щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Агрофірма «Аграрник», за результатами якої складено акт від 12.11.12р. №202/22-011/00951770.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 26.11.12р.:

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 201 117,89 грн., в т.ч.: основний платіж - 134 078, 59 грн., штрафні (фінансові) санкції - 67 039,30 грн.;

№, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого у рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ за грудень 2011 року на суму 116 590 грн., штрафні (фінансові) санкції - 58 295 грн.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень слугували встановлені перевіркою порушення позивачем вимог:

статей 134, 138, 139 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено витрати за 2011 рік на суму 582950,40 грн., що у свою чергу призвело до заниження грошового зобов'язання з податку на прибуток за 2011 рік на суму 134 078,59 грн.;

- статей 185, 186, 187, 188, 200, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено податковий кредит за листопад 2011 року на суму 116590,08 грн.

Такий висновок ґрунтується на висновках актів:

ДПІ у Солом'янському районі м. Києва від 590/22-817/37211193 від 24.07.14р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки даних контрагентів ПП «Кристал-Г» з питань підтвердження господарських відносин з ТОВ «Украгрозерноторг» за період серпень, листопад 2011 року»;

ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 10.04.12р. №109/22-40/37080153 «Про неможливість проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Украгрозерноторг» з питань взаємовідносин з контрагентами, якими за рахунок ТОВ «Украгрозерноторг» сформовано податковий кредит за листопад 2011 року», яким встановлено, що операції ТОВ «Украгрозерноторг» з купівлі-продажу, у тому числі із ТОВ «Агрофірма «Аграрник», не спричиняють реального настання правових наслідків.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується реальне здійснення господарської операції з придбання товару в межах звичайної господарської діяльності суб'єктів господарювання, оплата вартості товару, використання у господарській діяльності позивача, правомірність формування даних податкового обліку позивача на підставі первинних та інших документів бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закону N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит та витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентом мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Так, основними видами діяльності позивача за КВЕД, є: виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; виробництво олії та тваринних жирів; виробництво продуктів борошномельно-круп'яної промисловості; оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин; неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Аграрник» було укладено договір поставки від 01.09.11р. №1321/М, за умовами якого постачальник бере на себе зобов'язання передати у власність покупця сільськогосподарську продукцію, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар. Товар поставляється силами постачальника на об'єкт покупця за адресою: м. Миронівка, вул.Елеварторна,1; Полтавська область, Великобагачанський район, с.Рокита. Витрати на транспортування товару, за умовами договору, входять у його вартість.

На підтвердження факту придбання товару матеріали справи містять податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, які відповідають вимогам ст. 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарських операцій. Оплата вартості товару здійснювалась у безготівковій формі, що не заперечується відповідачем.

Матеріали справи також містять належним чином засвідчені копії карток аналізу зерна, складських квитанцій на зерно, накладних на відпуск зерна в переробку, виробничих звітів по переробці соняшника та докази складського зберігання товарів, а саме: витяги з книги кількісно-якісного обліку, журнали зважування вантажів на автомобільних вагах тощо.

Згідно даних звітів, за результатами переробки соняшника позивачем отримано олію, макуху та лузгу, що свідчить про наявність та використання позивачем придбаного у ТОВ «Агрофірма «Аграрник» товару у господарській діяльності.

Податковим органом не надано належних доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по господарських операціях на час їх виконання, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб.

Покликання податкового органу на вказані акти податкового органу не заслуговують на увагу з огляду на те, що перевірка по вказаних господарських операціях фактично не проводилась.

Податковим органом не доведено обізнаність позивача про порушення вимог податкового чи іншого законодавства, як і не доведено зв'язок таких порушень (навіть якщо такі і мали місце) з формуванням позивачем податкового кредиту за наслідками господарських операцій з ТОВ «Агрофірма «Аграрник».

Недотримання контрагентами контрагента позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для таких контрагентів, адже порушення платником податків вимог податкового законодавства має персональний характер, тобто тягне за собою застосування заходів відповідальності саме для такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Як встановлено судом першої інстанції, в ході проведення даної перевірки позивачем не були надані усі документи щодо господарських операцій з ТОВ «Агрофірма «Аграрник» за період з 01.01.10р. по 31.05.12р., оскільки були вилучені у ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів» відповідно до протоколу виїмки та огляду від 10.07.12р. оперуповноваженим ГВПМ ДПІ у Оболонському районі м. Києва старшим лейтенантом податкової міліції Білоусом А.О.

Так, відповідно до пункту 85.9 статті 85 Податкового кодексу України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту вжиття заходів, встановлених вказаною нормою, відтак покликання апелянта на не надання до перевірки оригіналів первинних документів - не обґрунтовані.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.02.15р. у справі №810/7067/14 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24.02.15р. у справі №810/7067/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М