Справа № 338/1513/14-а
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №338/1513/14-а

17.04.2015 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

02.10.2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Управління ПФУ в Богородчанському районі про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління і зобовязано провести нарахування та виплату на корить ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 02.04.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

17 березня 2015 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого на підставі постанови Львівського суду від 29 січня 2015 року.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови суду.

В заяві зазначено, що на виконання постанови суду Управлінням здійснено перерахунок і нараховано 1055,84 грн. пенсії.Однак листом від 24.03.2015 року боржником повідомлено про неможливість виконання постанови суду в частині виплати перерахованих сум, оскільки кошти для виконання постанови суду не виділялись. Тому ОСОБА_1 просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення із зобовязання на стягнення з Управління 1054,84 грн.

В судове засідання заявниця не зявилась, просила розглянути справу у її відсутності.

Від представника Управління ПФУ до суду надійшло заперечення в якому просить в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у заяві докази, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Ст. 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС, адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої ст.162 КАС, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Ст. 124 Конституції України та ст. 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ст. 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року Управлінням ПФУ в Богородчанському районі здійснено перерахунок пенсії стягувачці в сумі 1055 грн. 84 коп. Зазначена сума не виплачена у звязку з відсутністю фінансування вказаних витрат із державного бюджету.

Встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що, відповідно до ст.263 КАС України, було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум допомоги може бути здійснена боржником після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 КАС України, постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судами способу захисту порушеного права позивача.

Для відновлення прав ОСОБА_1 суд прийняв постанову зобовязального характеру, як про це просила у позовних вимогах позивачка.

Розрахунок суми належної ОСОБА_1 надбавки до пенсії судом не здійснювався, тому зміна способу виконання постанови із зобовязання виплатити зазначену надбавку до пенсії на стягнення належної конкретної її суми призведе до зміни постанови по суті, тобто до виходу за межі позовних вимог та вирішення питань, які не були предметом дослідження судом при розгляді справи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що зміна на підставі ст. 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом, відповідно до ст.162 КАС України, при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже вимога про зміну способу і порядку виконання рішення не обгрунтована.

Таку ж правову позицію підтримано у Постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14), яка, відповідно до ст.244-2 КАС, є обовязковою для всіх судів України.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Львіського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів.

Головуючий