Справа № 295/10207/14-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенцова Л.М.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"25" березня 2015 р. Справа № 295/10207/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі Степанській А.В. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 (подану від імені гаражного кооперативу "Хмільники") на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "18" грудня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 (подану від імені гаражного кооперативу "Хмільники") до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області про скасування постанови, протоколу, приписів та розрахунку розміру шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанову Державного інспектора сільського господарства в Житомирській області Худаско Г.Ю. від 16.06.2014 року № 22179 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, протокол від 13.06.2014 року № 22197, припис про усунення порушень земельного законодавства від 13.06.2014 року № 196/22 та від 16.05.2014 року № 1170/04 та розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на суму 6462,21 грн.

Постановою Богунського районного суду м Житомира від 18.12.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Державної інспекції сільського господарства у Житомирській області про визнання протиправними про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, протоколу про адміністративне правопорушення, припису про усунення порушень земельного законодавства, розрахунку розміру шкоди, припису про усунення порушень земельного законодавства відмовлено.

Залишено без змін постанову Державного інспектора сільського господарства Житомирської області Худаско Григорія Юрійовича № 22179 від 16 червня 2014 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП щодо голови правління гаражного кооперативу «Хмільники» ОСОБА_3

Не погоджуючись із прийнятим рішенням ОСОБА_3 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до наступного.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу по суті, вважав, що позовна заява стосується спору із суб'єктом владних повноважень у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, такі висновки суду колегія суддів вважає помилковими.

З позовної заяви вбачається, що вона викладена на бланку гаражного кооперативу "Хмільники", підписана ОСОБА_3 як головою правління гаражного кооперативу, підпис ОСОБА_3 як керівника засвідчено печаткою цієї юридичної особи.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що позов ним був поданий від імені юридичної особи, керівником якої він являється.

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, оскільки в порушення п.2 ч.4 ст.111, ч.4-5 ст.11 КАС України не уточнив її позовні вимоги і як наслідок - не звернув увагу на те, ким пред'явлено позов у справі і які позовні вимоги за якими правилами предметної підсудності слід розглядати.

Гаражним кооперативом "Хмільники" заявлено позовні вимоги про:

- визнання протиправною та скасування постанови Державного інспектора сільського господарства в Житомирській області Худаско Г.Ю. від 16.06.2014 року № 22179 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП;

- про визнання протиправним та скасування протоколу від 13.06.2014 року № 22197;

- про визнання протиправним та скасування приписів про усунення порушень земельного законодавства від 13.06.2014 року № 196/22 та від 16.05.2014 року № 1170/04;

- про визнання протиправним та скасування розрахунків розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на суму 6462,21 грн.

Розгляд перших двох вимог відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України належить до предметної підсудності місцевого загального суду як адміністративного суду, оскільки складання оскаржуваного протоколу, винесення оскаржуваної постанови підпадає під поняття рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Натомість вимоги про оскарження дії посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області, що виразились у складанні оскаржуваних приписів та розрахунків розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на суму 6462,21 грн., відповідно до п.1 ч.2 ст.18 КАС України предметно підсудні окружним адміністративним судам.

За змістом п.2 ч.1 ст.22 КАС України суд першої інстанції повинен був передати справу на розгляд Житомирського окружного адміністративного суду, оскільки ч.1 ст.21 КАС України передбачено, що якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному суду, а щодо іншої - місцевому суду, таку справу розглядає окружний суд.

Частиною 4 ст. 6 КАС України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Під "судом" у практиці Європейського суду з прав людини розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури.

Вказаний орган має бути встановленим законом, що поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria" вказано, що термін "судом, встановленим законом" у п.1 ст. 6 передбачає "всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". У пунктах 107 - 109 рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом". У справі Сокуренко і Стригун проти України Суд зазначив, що згідно зі ст.111-18 Господарського процесуального кодексу Верховний Суд, скасувавши постанову Вищого господарського суду, міг або повернути справу на новий розгляд до нижчого суду, або ж припинити провадження у справі. Натомість він залишив у силі постанову апеляційного суду, і такі дії не були передбачені Господарським процесуальним кодексом, що було підтверджено Урядом у його зауваженнях. На думку Суду, перевищивши свої повноваження, які були чітко викладені у Господарському процесуальному кодексі, Верховний Суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції відносно оскаржуваного провадження.

Вислів "суд встановлений законом" стосується не лише регламентації самого існування суду в силу закону, але й законності складу суду. Так, у справі Посохов проти Росії заявник, посилаючись на п. 1 ст. 6 Конвенції, стверджував, шо суд, який виніс відносно нього обвинувальний вирок 22.05.2000 року, не є судом, "створеним на підставі закону", оскільки був створений з порушенням національного законодавства, а саме Федерального закону "Про народних засідателів федеральних судів загальної юрисдикції в Російській Федерації". Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, шо Некліновський районний суд, який постановив 22.05.2000 року вирок відносно заявника, не був "судом, створеним на підставі закону". У зв'язку з цим Суд констатував, що мало місце порушення п. 1 ст. 6 Конвенції [43]. Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд може вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на розгляд до належного суду.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції слід скасувати, а справу передати на розгляд Житомирського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 (подану від імені гаражного кооперативу "Хмільники) задовольнити, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "18" грудня 2014 р. скасувати.

Справу передати на розгляд Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "30" березня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу/відповідачам: Державна інспекція сільського господарства в Житомирській області майдан ім. С.П.Корольова,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,