Справа № 823/556/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року справа № 823/556/15

м. Черкаси

11 год. 35 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - за довіреністю,

представника відповідача Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Діденка С.Б. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 про скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просить:

- скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Тимощук В.В. №34012155 від 22.08.2012 про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_5 та заборони його відчуження, в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_1;

- зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції зняти заборону №12945351 від 04.09.2012 в частині відчуження квартири АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_1

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що у власності ОСОБА_1 перебуває квартира АДРЕСА_1, що належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.2012, що укладений між позивачем та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А.І., та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за №4846475 від 05.01.2012.

Після звернення позивача до реєстраційної служби для реєстрації права власності на вищевказану квартиру, позивачу стало відомо, що на квартиру накладено арешт та оголошено заборону на її відчуження на підставі відповідної постанови Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 22.08.2012, яка була винесено у виконавчому провадженні №34012155 про стягнення з ОСОБА_5 боргу.

Представник позивача зазначає, що наявність арешту на вказану квартиру фактично перешкоджає ОСОБА_1, як власнику, вільно розпоряджатися своїм майном та є фактично неправомірним обмеженням права власності, а тому дана постанова підлягає скасуванню.

Представник відповідача вирішення позовних вимог покладає на розсуд суду, та пояснює, що постанова Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 22.08.2012 ВП №34012155 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 січня 2012 року між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким Продавець продає та зобов'язується передати у власність, а Покупець зобов'язується прийняти належну ОСОБА_5 на праві власності квартиру номер АДРЕСА_1 (АНД, Індустріальний р-ни) в місті Дніпропетровськ, і сплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у договорі.

05.01.2012 вказаний договір купівлі-продажу квартири нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковою Н.А. та 05.01.2012 до Державного реєстру правочинів внесено запис 1 про державну реєстрацію правочину договору купівлі-продажу за №4846475.

Після звернення позивача до реєстраційної служби для реєстрації права власності на вищевказану квартиру, позивачу стало відомо, що на квартиру накладено арешт та оголошено заборону та її відчуження на підставі відповідної постанови Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 22.08.2012, яка була винесено у виконавчому провадженні №34012155 про стягнення з ОСОБА_5 боргу.

23.02.2015 позивачем подано до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції заяву про скасування арешту, в якій просить зняти арешт, накладений постановою державного виконавця від 22.08.2012 ВП №34012155 в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Листом Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 26.02.2015 №7955 позивача повідомлено, що у посадових осіб відділу відсутні правові підстави для винесення постанови про зняття арешту вказаного майна та роз'яснено, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон № 606).

Частиною 1 статті 60 Закону №606 передбачено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту, якщо особа вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону №606 у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 60 Закону №606).

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження №34012155 з виконання виконавчого листа №2-5742, виданого 16.02.2006 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_5 на користь кредитної спілки «Кредит-Союз» боргу в сумі 2692,98 грн.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби від 22.08.2012 ВП №34012155 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_5, у межах суми звернення стягнення 2692,98 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №88215795 від 27.02.2015, в реєстрі 04.09.2012 09:47:49 за №12945351 зареєстровано арешт рухомого майна, підстава обтяження: постанова головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби від 22.08.2012 ВП №34012155 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; об'єкт обтяження: все майно; власник: ОСОБА_5.

Вирішуючи спір, суд враховує, що згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 640 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно зі статтею 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У частині 1 ст. 210 Цивільного кодексу України визначено, що правочин підлягає реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Державна реєстрація правочинів, на момент вчинення правочину, проводилась нотаріусами відповідно до Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 671 (втратив чинність 01.01.2013).

Відповідно до абз. 5 п. 2 вказаного Порядку, який був чинний на дату укладення договорів купівлі-продажу, реєстратори - державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси (далі - нотаріуси), які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, проводять державну реєстрацію правочинів, змін, внесених до них, відомостей про припинення їх дії, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири та його державної реєстрації в реєстрі правочинів Позивач набув право власності на зазначений в договорі об'єкт нерухомого майна, а у продавця - ОСОБА_5 припинилось право власності.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, а постанова відповідача про арешт майна боржника порушує його права власника, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Тимощук В.В. від 22.08.2012 ВП №34012155 про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження, в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції зняти заборону №12945351 від 04.09.2012 в частині відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 20.04.2015.