Справа № 2а-11663/12/2670
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року м. Київ К/800/15270/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представника:позивача - Волошин О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргоюКиївської регіональної митниці
особа, що приєдналась до касаційної скаргиГоловне управління Державної казначейської служби України в м. Києві
напостанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р.
у справі№ 2а-11663/12/2670
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна"
до1. Київської регіональної митниці, 2. Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві
проскасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» звернулось з позовом про:

- визнання протиправною та скасування картки відмови Київської регіональної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.02.2012р. №100190000/2/00580,

- визнання протиправним та скасування рішення Київської регіональної митниці від 29.02.2012р. №100000003/2012/011176/2,

- стягнення надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у сумі 42 909,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості та необґрунтованим витребуванням у позивача додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2012р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р., позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано Картку відмови Київської регіональної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.02.2012 №100190000/2/00580. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської регіональної митниці від 29.02.2012 №100000003/2012/011176/2 про визначення митної вартості товару. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 42 909,23 грн.

На постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р. надійшла касаційна скарга Київської регіональної митниці, до якої приєдналось Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» згідно вантажно-митної декларації від 28.02.2012р. №100190000/2012/310817 подало Київській регіональній митниці до митного оформлення товар «риба охолоджена лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з головою», виробництва Норвегії в кількості 9 261 кг. за кодом УКТЗЕД . Митна вартість товару була задекларована позивачем із застосуванням 1 методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну (за ціною договору), в розмірі 51 577,74 доларів США, що становило 411 935,96 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 28.02.2012р., що складається з вартості товару та вартості перевезення товару.

В підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу необхідні для митного оформлення товару документи: зовнішньоекономічний контракт від 10.06.2010 №10/06-2010 NOR, укладений безпосередньо з виробником товару компанією Marine Harvest Norway AS (Норвегія); інвойс від 23.02.2012 №21053170 та інвойс від 23.02.2012 №21053172; прайс-лист виробника товару; договір перевезення, міжнародну товаротранспортну накладну (CMR) з відбитками штампів органів державного ветеринарного, санітарно-епідеміологічного та інших видів контролю, транспортну довідку перевізника про вартість перевезення та заявку на перевезення; вантажну митну декларацію країни відправлення (Норвегія); ветеринарне свідоцтво (Форма №2), сертифікат відповідності, сертифікат походження, попередня декларація та інші документи, що надаються митному органу в оригіналах та залишаються в нього після проведення митного оформлення товару.

Як вбачається з матеріалів справи, у графі «для відміток» у ДМВ від 28.02.2012р. №100190000/2012/310817 митний орган зобов'язав декларанта подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: калькуляцію від виробника, витяги формування цін аукціонів.

Декларант був ознайомлений з переліком витребуваних додаткових документів, що підтверджується підписом особи позивача від 29.02.2012 року, та зазначено, що документи для підтвердження митної вартості подані в повному обсязі.

Київською регіональною митницею було відмовлено позивачу в митному оформлені товару та оформлено картку відмови від 29.02.2012р. №100190000/2/00580. Підставою для відмови було рішення про визначення митної вартості товарів від 29.02.2012 №100000003/2012/011176/2, яким було скориговано митну вартість товару «риба охолоджена лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з головою» за кодом УКТЗЕД виробництва Норвегії з 51 577,74 доларів США до 78 440,67 доларів США, тобто з 5,57 доларів США за один кг товару до 8,47 доларів США за один кг товару.

У зв'язку з цим позивач оформив вантажну митну декларацію від 29.02.2012 №100190000/2012/311043, виходячи з митної вартості товару, визначеної Київською регіональною митницею. На вказану дату проведено митне оформлення товару за скоригованою ціною у розмірі 8,47 доларів США за один кг товару - «риби охолодженої лосось (сьомга) атлантичний (Salmo Salar) ціла, патрана з головою» за кодом УКТЗЕД , виробництва Норвегії, загальна відкоригована митна вартість якої склала 78 440,67 доларів США.

Отже, предметом даного спору є правомірність визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України від 17.11.2002р. (далі - МК України) митна декларація - письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу і містить відомості щодо товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 265 МК митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

Згідно зі статтею 266 МК визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути визначено за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною в кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари було продано в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів не може бути визначено шляхом застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм, а також положень Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року № 339, та Порядку декларування митної вартості товарів дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна», у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи.

Своє рішення митний орган мотивував неподанням декларантом додаткових документів (калькуляцією від виробника та витягу формування цін аукціонів) та наявністю сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості.

Разом з тим, надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердженні задекларованої декларантом митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах.

Однак, як вбачається з наявних матеріалів справи, в рішенні про визначення митної вартості товару митний орган чітко не вказав, які відомості в наданих йому документах викликають сумніви, та в чому вони полягають.

Як вказує митний орган, при діапазоні пошуку у базі даних цінової інформації ЄАІС ДМСУ за останні 90 днів, що передували митному оформленню, було з'ясовано, що за кодом згідно УКТЗЕД було здійснене митне оформлення товару атлантичного охолодженого лосося за ціною 8,47 доларів США за кг. Наведені обставини були підставою для визначення митної вартості ввезеного позивачем товару за шостим методом за ціною 8,47 доларів США за кг.

Як встановлено судами, позивачем надано суду витяг з бази даних цінової інформації ЄАІС Державної митної служби України стосовно митної вартості та обсягу (ваги нетто) кожної з партій атлантичного охолодженого лосося (код УКТЗЕД ), імпортованих на територію України з Норвегії протягом січня-березня 2012 року. Відповідно до даного витягу, встановлення митної вартості на рівні 8,47 доларів США Київською регіональною митницею проводилося тільки для товарів позивача. В той же час для ідентичних або аналогічних товарів митна вартість встановлювалася на рівні 4,38-5,60 доларів США за кг. Отже, позивач є не єдиним імпортером на територію України атлантичного охолодженого лосося, імпорт якого на територію України постійно здійснюється й іншими імпортерами. Цінова інформація на даний товар наявна в базі даних митної служби, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно даних, розміщених на офіційному веб-сайті Державної митної служби України (http://www.customs.gov.ua) у січні 2012 року на територію України з Норвегії було імпортовано атлантичного охолодженого лосося за кодом УКТЗЕД за середньорозрахунковою вартістю 4,69 доларів США за 1 кг. Таким чином, митниця у січні 2012 року здійснювала митне оформлення імпорту атлантичного охолодженого лосося іншим імпортерам за митною вартістю в розмірі 4 - 5 доларів США за один кг, а товариству з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» коригувала таку вартість до 8,47 доларів США за один кг.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо безпідставного застосування митним органом 6 методу визначення митної вартості товару, оскільки відповідачем жодним чином не доведено обґрунтованість сумнівів щодо заниження позивачем вартості ввезеного товару

Між тим, колегія суддів не погоджується з судами попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 42 909,23 грн.

Відповідно до частини шостої статті 264 МК у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у місячний термін з дня прийняття рішення, у порядку, передбаченому законодавством.

Так, саме Порядок повернення визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264 МК.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 1, пунктів 2, 3, 4 розділу ІІІ

Порядку повернення для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Разом з тим взаємовідносини митних органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилкових та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, регламентувалися Порядком взаємодії.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів здійснюється на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації. Зазначений висновок оформляється відповідно до заяви платника, яка подається до митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.

Згідно з пунктом 7 Порядку взаємодії на підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що законодавством відповідно до частини шостої статті 264 МК визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, а тому на підставі аналізу наведених вище норм права дійшла такого правового висновку.

У разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014року (справа № 21-29а14) та у постановах від 12 листопада 2014 року.

Таким чином, оскільки обставини справи встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення в цій частині ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вони підлягають частковому скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 225, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Київської регіональної митниці та особи що приєдналась до касаційної скарги - Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві - задовольнити частково.

Скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р. в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 42 909,23 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволені позовних вимог в цій частині відмовити.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: