Справа № 203/7393/13-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/7393/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Романенко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровської митниці про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про призначення експерта, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 28.01.2013 року постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №36161676 з виконання постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2012 року про визнання ОСОБА_3 винною в порушенні митних правил, передбачених ст.476 МК України та конфіскації товарів, що є предметом порушення - кормоподрібнювачів ДТЗ КР-03 в кількості 699 шт. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що порушує її права, оскільки постанова по справі про адміністративне правопорушення не є виконавчим документом та не відповідає вимогам виконавчого документу, оскільки в ній не зазначено місцезнаходження стягувача та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, постанова не скріплена печаткою суду. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження їй не вручено у передбачені законом строки. 28.01.2013 року державним виконавцем в рамках виконавчого провадження було винесено постанову про призначення експерта, яка також є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1724 від 26.12.2001 року, конфісковане за постановою суду майно підлягає знищенню. А тому призначення суб'єкта оціночної діяльності в даному випадку не потрібне. За вказаних обставин, а також посилаючись на закінчення передбачених ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» строків для проведення виконавчих дій, позивач просила суд визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та призначення експерта, зобов'язати відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв'язку з закінченням строку для стягнення.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача - Дніпропетровської митниці, в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі за необґрунтованістю.

Іншим відповідачем - Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, було подано клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

За слухавки пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною четвертою ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а інтими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2012 року, що набрала законної сили, ОСОБА_3 було визнано винною в порушенні митних правих, передбачених ст.476 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації товарів, що є безпосереднім предметом порушення митних правил - кормоподрібнювачів ДТЗ КР-03 в кількості 699 шт.

Вказана постанова разом з відповідною письмовою заявою Дніпропетровською митницею була пред'явлена для примусового виконання в частині конфіскації вилученого товару до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та 28.01.2013 року державним виконавцем вказаного відділу Лисак П.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.11.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування зазначеної вище постанови, позивачка посилалась на те, що остання не є виконавчим документом, не відповідає встановленим для нього вимогам, оскільки не містить індивідуального ідентифікаційного номеру боржника, місцезнаходження стягувача, не скріплена печаткою.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Таким чином вказаною нормою Закону постанови у справі про адміністративні правопорушення чітко віднесено до виконавчих документів, що підлягають примусовому виконання в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», на яку робиться посилання в оскаржуваній постанові від 23.07.2012 року, визначено, що у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред'явлення виконавчого документа або його дубліката до виконання разом з ним подаються: у разі виконання рішення про конфіскацію майна за постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «При виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно п.3 ч.3 ст.11 Закону України «При виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Як вбачається з копії виконавчого провадження №36161676, що залучено до матеріалів справи, до заяви Дніпропетровської митниці про примусове виконання постанови суду від 14.11.2012 року, було надано копію вказаної постанови, оформленої належним чином (скріплену підписом судді та секретаря, печаткою суду, з відміткою про дату набрання постановою законної сили), надано копію протоколу про порушення митних правил, акт приймання-передавання вилученого у ОСОБА_3 товару на склад митниці.

Посилання позивачки на не зазначення в постанові суду місцезнаходження стягувача та індивідуального ідентифікаційного номеру боржника суд вважає безпідставними, оскільки таких вимог до постанови суду по справі про адміністративне правопорушення ст.283 КУпАП не передбачено.

Крім того, місцезнаходження стягувача в особі Дніпропетровської митниці, міститься в заяві останньої про примусове виконання постанови, а відсутність індивідуального ідентифікаційного номеру боржника не є перешкодою для відкриття виконавчого провадження та подальшого проведення виконавчих дій, оскільки у відповідності до ч.2 ст.5 та п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений правом отримувати необхідну для проведення виконавчих дій інформацію.

В зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання протиправною та скасування постанови від 28.01.2013 року про відкриття виконавчого провадження, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також в своєму позові ОСОБА_3 просила визнати протиправною та скасувати постанови державного виконавця від 28.01.2013 року про призначення експерта для визначення вартості конфіскованого майна, посилаючись на те, що відповідно до Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1724 від 26.12.2001 року, конфісковане за постановою суду майно підлягає знищенню. А тому призначення суб'єкта оціночної діяльності в даному випадку не потрібне.

Разом з тим, заявляючи вказані вимоги позивачка в своєму позові та її представник в поясненнях під час розгляду справи в суді не навели жодних обґрунтувань тому, яким чином вказане рішення державного виконавця порушує права та свободи позивачки, як боржника у виконавчому провадженні.

В той час, як вилучене під час порушення митних правил майно за постановою суду від 14.11.2012 року було конфісковано на користь держави та вибуло із власності та користування інших осіб.

Таким чином слід відмовити за необґрунтованістю і в задоволенні позову в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 28.01.2013 року про призначення експерта.

В зв'язку з відмовою в задоволенні вищезазначених вимог не підлягає задоволенню і вимога про зобов'язання Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

А посилання позивачки в обґрунтування цих вимог на закінчення визначених ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» строків для здійснення виконавчого провадження не ґрунтуються на законі, оскільки вказана обставина не відноситься до виключного переліку обставин, визначених в ст.49 зазначеного Закону, за яких виконавче провадження може бути закінчено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,11,17,18,19,30,49,82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,6,11,41,71,128,160-163,181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровської митниці про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про призначення експерта, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак