Справа № 607/19876/14-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Справа № 876/1411/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі (далі - УПФУ в м.Тернополі) в перерахунку та виплаті щомісячних державної та додаткової пенсії, відповідно до вимог ст.50, ч.4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, зобов'язати відповідача здійснити, починаючи з 01.01.2014 р., перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ- групи, в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч.4 ст.54, ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат, зобов'язати відповідача здійснити, починаючи з 01.01.2014 р., перерахунок та виплату щомісячної додаткової за шкоду, заподіяну здоров»ю, як інваліду ІІІ-групи, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст.50, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат, зобов'язати відповідача виконати постанову негайно та подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.12.2014 р. позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФУ в м.Тернополі та зобов'язано відповідача, починаючи з 27 травня 2014 року по 02 серпня 2014 включно, здійснити такий перерахунок.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в м.Тернополі. Апеляційну скаргу мотивує тим, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" передбачено, що норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінету Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. та від 25.01.2012 р. підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати розміри пенсійних виплат. Таким чином, постановами Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 25.03.2014 №112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення" встановлено порядок визначення розміру пенсій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У зв'язку з цим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м.Тернополі, як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, пов'язаного із аварією на ЧАЕС.

З посвідчення серії НОМЕР_1 від 01.10.2007 р. та вкладки НОМЕР_2, вбачається що ОСОБА_1 належить до категорії 1 громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК, позивачу встановлено третю групу інвалідності, захворювання, пов'язаного із впливом аварії на ЧАЕС.

14.11.2014 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії відповідно до ст.ст.49, 50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи» у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії, проте, рішенням №7/03 від 20.11.2014 р. позивачу відмовлено в задоволенні заяви.

Протиправна бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії стала підставою звернення до суду за захистом порушених прав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р.

Відповідно до ст.49 вказаного Закону, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами 2 групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 28 розділу 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України"ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам 3 групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.28 розділу 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деякі» законодавчих актів України" статтю 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у такій редакції: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими зокрема по 3 групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України № 10-ри від 22 травня 2008 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому Законом порядку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" встановлено, що у 2012 році норми і положення ст. ст. 50, 54 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

На виконання вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 1210 від 23.11.2011 р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 01.01.2012 р., згідно вимог якої мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" становить - 3 групи інвалідності - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Тобто, визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян на 2013 рік делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" діяли протягом бюджетного року та закінчилися з 01.12.2013 р.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не встановлено обмеження щодо виплат основної та додаткової пенсії, не внесено змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому з 01.01.2014 р. діють положення ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу основна та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується з 01.01.2014 р в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 р.

Частиною 1 статті 3 Конституції передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод ( ч. З ст. 22 Конституції).

За таких обставин, правовідносини щодо виплати додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також слід зазначити, що Закон України від 16.01.2014 р. "Про Державний бюджет України на 2014 рік" до змін, внесених Законом України від 31.07.2014 р. "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 03.08.2014 р., не передбачав того, що підвищення пенсії особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 01.01.2014 р. (до 03.08.2014 р.) відновили свою дію положення ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян з 03.08.2014 р. делеговано Кабінету Міністрів України.

Отже, у період з 03.08.2014 р. розмір підвищення до пенсії особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен визначатися відповідно до урядових постанов, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячної основної та додаткової державної пенсії, як інваліду 3-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. лютого, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 03.08.2014 р. - задоволенню не підлягають.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50, ч.4 ст. 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 27.05.2014 р. по 02.08.2014 р., врахувавши дату звернення з даним позовом до суду - 13.11.2014 р. та застосувавши вимоги ст.99 та ст.100 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу чи постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в спосіб, визначений ст.162 КАС України. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Тернополі - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року по справі №607/19876/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П.Нос