Справа № 1570/9826/10
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 березня 2015 року м. Київ В/800/629/15
Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя СуддіОлендер І. Я. Веденяпін О.А. Вербицька О.В. Рецебуринський Ю.Й. Штульман І.В.
розглянувши заяву про перегляд Верховним Судом УкраїниВійськової частини НОМЕР_1
ухвали відВищого адміністративного суду України 4 листопада 2014 року
у справі№ 2а-9826/10/1570 (К/800/45899/14)
за позовомОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1 , командира Військової частини НОМЕР_1
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В с т а н о в и в:
Військова частина НОМЕР_1 подала заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 4 листопада 2014 року у справі № 2а-9826/10/1570 (К/800/45899/14), якою касаційну каргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.
Заява подана з посиланням на частину першу статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 15.3, абз. 2 п. 15.14 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 7 листопада 2007 року № 1294. Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.
Подана заява не відповідає зазначеним вимогам з наступних підстав.
Подібність правовідносин, про яке зазначається в пункті 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.
У справі № 2а-9826/10/1570 (К/800/45899/14), про перегляд якої подана заява, суд касаційної інстанції залишив без змін рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позову про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії де зроблено висновки, що позивач виконуючи спеціальні завдання, пов`язані з антитерористичною діяльністю наділений правом отримувати 100 % надбавки до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, оскільки на виконання частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, положення якої передбачає застосування правового акту, який має вищу юридичну силу. Разом з тим однією із умов отримання такої надбавки, як і визначення відповідного її розміру є рішення, тобто право, керівника відповідного оборонного відомства, однак таке право не може мати безумовного характеру, як це відображено у Наказі Міністра Оборони України від 19 лютого 2008 року № 56, яким зокрема встановлена 100 % надбавка військовослужбовцям, які на виконання Постанови 1294 таким правом не наділені. При цьому, встановлено, що позивач брав участь у антитерористичних заходах, що засвідчуються наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 14 травня 2010 року № 168.
В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року у справі (К-40010/10), стверджуючи при цьому, що в даних справах мали місце подібні обставини.
Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2014 року у справі (К-40010/10) вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволені позову, оскільки в даному випадку відсутні докази, що вказували б на наявність рішення Антитерористичного центру та його координаційних груп при регіональних органах Служби безпеки України про залучення позивача до проведення антитерористичних заходів, та на наявність відповідного наказу командира військової частини.
Отже, застосування норм матеріального права в зазначених судових рішеннях відбувалося за різних фактичних обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, що виключає перегляд судового рішення касаційної інстанції в порядку, передбаченому Главою 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому в допуску справи до перегляду Верховним Судом України слід відмовити.
За таких обставин підстав в допуску справи до перегляду Верховним Судом України немає.
Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України, -
У Х В А л и в:
Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 в допуску до провадження по перегляду Верховним Судом України справи № 2а-9826/10/1570 (К/800/45899/14) Одеського окружного адміністративного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення.
Головуючий суддя І. Я. Олендер

Судді О.А. Веденяпін

О.В. Вербицька

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман