Справа № 602/1213/14-а 2-а/602/31/2014
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Справа № 876/1354/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області (далі - УПФУ в Лановецькому районі Тернопільської області) щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії з 30.04.2014 р. з включенням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 29.12.2014 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в Лановецькому районі Тернопільської області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував, що згідно ст. 33 Закону України «Про державну службу», матеріальна допомога не входить до складу заробітної плати, оскільки не носить систематичний характер та являється одноразовою виплатою. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанцій та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотань про розгляд справи за їх участю не подали, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Лановецькому районі Тернопільської області.

30.04.2014 р. позивачу було призначено пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

05.12.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в Лановецькому районі Тернопільської області із письмовою заявою про проведення перерахунку її пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, однак, в перерахунку листом №6 від 08.12.2014 р. їй було відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця. Крім того, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 2 ст. 33 цього Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо включення до заробітку, з якого визначалась пенсія державного службовця сум індексації заробітної плати, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Як вбачається з довідок про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи, або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається відповідно до Закону України «Про державну службу» № 268/03-3, № 269/03-3 та № 270/03-3 від 05.12.2014 р. ОСОБА_1 надавалась матеріальна допомога та сплачено суми індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах № 21-430а11 від 20.02.2012 р. та № 21-125а13 від 14.05.2013 р., які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за стаж та суми індексації заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця, а тому має бути врахована при обчисленні пенсії.

Разом з тим, суд першої інстанції, задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача призначити позивачу пенсію, не правильно зазначив дату з якої така має бути призначена така пенсія, що перешкоджає належному захисту порушених прав та законних інтересів позивача.

Згідно п. 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р., днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Враховуючи викладене, оскаржувану постанову суду слід змінити в частині визначення дати, вказавши дату, з якої позивачу слід призначити пенсію 05.12.2014 р. (з часу звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії).

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно вирішено спір по суті, але із помилковим застосування норм процесуального права, тому у відповідності до ст.201 КАС України, оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільській області задовольнити частково.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2014 року у справі № 602/1213/14-а змінити в частині визначення дати, з якої слід призначити пенсію, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України в Лановецькому районі Тернопільської області здійснити ОСОБА_1 з 05.12.2014 р. перерахунок та виплату пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати відповідно до довідок, поданих до пенсійного фонду за останні 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про державну службу».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П. Нос