Справа № 2-а-2015/11
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2015/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2011 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………..ОСОБА_1

при ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до інспектора ДПС взводу м. Новоград-Волинський батальйону ДПС (ОДДЗ) старшого сержанта міліції ОСОБА_4

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить визнати незаконними дії відповідача щодо складання протоколу АМ1 №016587 від 24.09.2011 року та скасувати постанову АМ1 №248971 від 24.09.2011 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2011 року відповідачем щодо нього був складений протокол АМ1 №016587 та винесена постанова АМ1 №248971, що о 10 год. 25 хв., по вул. Житомирське шосе в м. Новоград-Волинський керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався в крайній лівій смузі для руху, при цьому була вільна права. За винесеною постановою на нього було накладено штраф в розмірі 425 грн. З винесеною постановою він категорично не згодний, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не зявився, в письмовій заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позовних вимог позивача суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

24.09.2011 року відповідачем відносно позивача було складено протокол серії АМ1 №248971 про вчинення ним адміністративно правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 цього дня, о 10 год. 25 хв., по вул. Житомирське Шосе керував автомобілем ТАТА, д.н.з. 8687ВС та рухався в крайній лівій смузі для руху, при цьому була вільною права, чим порушив п.11.5 ПДР України (а.с.2).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 №016587 від 24.09.2011 року позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.3)

У відповідності до п.11.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року слідує на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із пояснень викладених позивачем в протоколі про адміністративне правопорушення, позивач вимушений був змінити розташування свого транспортного засобу на проїзній частині, а саме: рухатися в крайній лівій смузі, тому що права смуга була зайнята, оскільки на ній знаходилася людина при чому на самій проїжджій частині. Відповідно до Правил дорожнього руху України виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Судом встановлено, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, неповністю були зясовані всі обставини адміністративного правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності і чи є помякшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватися при накладенні адміністративного стягнення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбачених ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідачем не було представлено доказів на підтвердження обставин, викладених в постанові про адміністративне правопорушення.

Відтак суд ставить під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Так як відповідач не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови, так як пояснення позивача ніким не спростовані, і тому суд вважає їх за правдиві.

Таким чином докази, що підтверджують наявність події і склад правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення є необґрунтованою та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову серії АМ1 №016587 по справі про адміністративне правопорушення від 24.09.2011 року, винесену інспектором ДПС взводу м. Новоград-Волинський батальйону ДПС (ОДДЗ) старшим сержантом міліції ОСОБА_5 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча Л.Й. Савицька