Справа № 826/2221/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/2221/14

УХВАЛА

про відмову в залишенні позовної заяви без розгляду

12 березня 2014 року м. Київ № 826/2221/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., при секретарі судового засідання Чупринко Н.І., за участю представників позивача та відповідача, розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника Державної фінансової інспекції України про залишення без розгляду позовної заяви Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України до Державної фінансової інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення відповідача.

На підставі ч.ч. 3, 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 12 березня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлене клопотання, заслухавши доводи присутніх у судовому засіданні представників осіб, які беруть участь у справі, а також об’єктивно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для його розгляду та вирішення, суд -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться справа № 826/2221/14 за позовною заявою Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (далі - позивач) до Державної фінансової інспекції України (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги відповідача про усунення порушення бюджетного законодавства та повідомлення про усунення порушень від 13 січня 2014 року № 08-17/29 (далі - оскаржувана вимога).

До суду 04 березня 2014 року через канцелярію від представника відповідача надійшло письмове клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначено, що позивачем пропущено встановлений положеннями КАС України процесуальний строк для звернення до суду.

У судовому засіданні 12 березня 2014 року представники відповідача підтримали заявлене клопотання та просили задовольнити його, а представник позивача заперечував проти заявленого клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Так, згідно з ч. 1, 2, ч. 5 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб’єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб’єкту владних повноважень право на пред’явлення передбачених законом вимог.

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб’єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб’єкта владних повноважень.

Разом з тим, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі №21-240a13, визначене абзацом 2 ч. 2 ст. 99 КАС правило, що цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватись інші строки для звернення до адміністративного суду, стосується лише суб’єктів владних повноважень.

Таким чином, із системного аналізу викладених положень та обставин, а також врахування того, що у даному випадку позивач звернувся до суду не як суб’єкт владних повноважень, який реалізує свої повноваження по відношенню до іншого суб’єкта, а як особа, права та законні інтереси якої порушені, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для обчислення процесуального строку для звернення до суду відповідно до положень інших законів, а не КАС України.

До того ж, за переконанням суду, оскаржувана вимога не є рішенням суб’єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, оскільки по суті оскаржувана вимога є попередженням про неналежне виконання бюджетного законодавства, яким позивача не зобов’язано сплатити грошові кошти, а позивача зобов’язано усунути порушення бюджетного законодавства, про що повідомити відповідача.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 122, 155, 160, 165, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника Державної фінансової інспекції України про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі № 826/2221/14.

Копії ухвали у повному обсязі направити (вручити) уповноваженим представникам сторін, роз’яснивши, що ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда

Ухвала у повному обсязі складена 18 березня 2014 року