Справа № 2-а-5796/10/1470
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р. Справа № 2-а-5796/10/1470

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Домусчі С.Д.
судді -Кравець О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вадан Ярдс Океан» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Південний термінал», про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2010 року відкрите акціонерне товариство «Вадан Ярдс Океан», у теперішній час товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Вадан Ярдс Океан» звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків (далі СДПІ по роботі з ВПП) у м. Миколаєві про скасування податкового повідомлення-рішення №00007136/0 від 11.08.2010р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі ПДВ) за квітень 2010 року на суму 195 988,08 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що за результатами перевірки відповідач дійшов висновків про відсутність в певних ланцюгах постачання поставки товару та відповідно про неправомірне формування товариством податкового кредиту з ПДВ і бюджетного відшкодування, у зв'язку з чим було прийнято оскаржуване рішення. На думку позивача, вказані висновки є безпідставними.

В ході розгляду до участі у справі було залучено ТОВ «Південний термінал» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача.

Також в справу вступила прокуратура Миколаївської області.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення.

Представник прокуратури підтримав правову позицію відповідача.

Третя особа - ТОВ «Південний термінал» вказувала на товарність всіх своїх господарських операцій з позивачем.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві №00007136/0 від 11.08.2010р. про зменшення суми бюджетного відшкодування за квітень 2010 року на суму 195 988,08 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2011 року скасовано. Справу направлено до Одеського апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві подала апеляційну скаргу, в якій апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З 02.08.2010 р. по 04.08.2010 р. відповідачем було проведено невиїзну документальну перевірку дотримання позивачем вимог податкового законодавства з ПДВ під час відображення операцій з ТОВ «Південний термінал» за період квітень 2010 року, за результатами якої було складено акт перевірки №801/36/14307653 від 05.08.2010 року.

11.08.2010 року СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві, на підставі акту №801/36/14307653 від 05.08.2010 року, було винесено податкове повідомлення-рішення за №00007136/0 згідно з яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2010р. в розмірі 195 988,08 грн. (а.с.9).

Згідно повідомлення-рішення у позивача встановлено порушення пп.7.4.1, пп.7.4.5, п.7.4, п.п.7.5.1., п.7.5., пп.7.7.1, пп.7.7.2, п.п.7.7.10. п.7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п.5.12.2, 5.12.3, 5.12.4, п.5 «Порядку заповнення декларації з податку на додану вартість», затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.97р. №166. За наслідками перевірки, відповідачем виключено з сум бюджетного відшкодування суму ПДВ 195 988,08грн., на підставі того, що у результаті перевірки, підприємств по ланцюгу постачання, податковий орган встановив у деяких ланцюгах постачання виявлено відсутність факту постачання товару.

Зазначений висновок відповідач зробив на підставі акту невиїзної перевірки від 05.08.2010р. №801/36/14307653 та від 22.07.10р. №2591/234-00/32997359.

У розділах 3 та 4 акту перевірки від 05.08.2010 р. за №801/36/14307653 визначалось питання правомірності формування податкового кредиту сум ПДВ та нарахування бюджетного відшкодування у квітні 2010 р. по операціям з ТОВ «Південний термінал». Відповідно до висновків акту перевірки позивачу зменшено податковий кредит на 195 988,08 грн. та на вказану ж суму зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ.

Підставою для зменшення сум податкового кредиту та бюджетного відшкодування став висновок акту про нікчемність (недійсність) угод з поставки товарів через фактичну відсутність поставки (тобто безтоварність), одночасно в акті вказується що цей правочин укладений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, суперечить і моральним засадам суспільства.

01.09.2005 року між ВАТ «Вадан Ярдс Океан» та ТОВ «Південний термінал» укладено договір №01/01 (а.с.56-58) за яким позивач купував у ТОВ «Південний термінал» товар відповідно до виставленого рахунку (а.с.59-60) та специфікації, в специфікації продавцем зазначається розвернутий асортимент, кількість, терміни та загальна вартість поставки, умови оплати та поставка. Відвантаження продукції здійснювалось транспортом Продавця на склад Покупця.

Відповідно до додаткової угоди №6 від 02.01.2010р. термін дії договору продовжено до 01.01.2011р.

В судовому засіданні були досліджені копії відповідних видаткових накладних: від 09.04.10р. №РН-0000009, №РН-0000010, від 12.04.10р. №РН-0000011, №РН-0000012, №РН-0000013, №РН-0000014, №РН-0000015 згідно яких позивачу було поставлено електроди, сопла, завіхрителі на загальну суму 1 175 928,48грн.

Вищевказаний товар поставлений по товарно-транспортним накладним №003609 та 0036910, перевезення товару було здійснено ТОВ «Південний термінал», товар прийнятий у позивача на складі та використаний у процесі виробництва.

Зазначене також було підтверджено поясненнями третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача, ТОВ «Південний Термінал» згідно довідки з ЄДРПОУ займається, серед інших видів діяльності, обробленням та нанесенням покриття на метали та іншими видами оптової торгівлі, стан юридичної особи зареєстрований, місцезнаходження відповідає зареєстрованому, зареєстрований як платник ПДВ та має відповідне свідоцтво платника ПДВ, статутний фонд 200 500 грн., має та використовує виробниче приміщення загальною площею 72 кв.м. з прилеглою територією 27,11 кв.м., використовує інші орендовані приміщення, має на балансі автомобіль OPEL.

На підтвердження товарності операцій судом також були досліджені наступні докази надані позивачем та третьою особою:

- копію листа податкової міліції ДПА у Миколаївської області №18910/10/26311 від 30.08.10р. в якому зазначено, що за матеріалами невиїзної документальної перевірки ВАТ «Вадан Ярдс Океан» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ під час відображення операцій з ТОВ «Південний Термінал» за період квітень 2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи;

- копію договору №03/01/06 від 03.01.2006р. між ППКФ «ЮКОН» та ТОВ «Південний Термінал» з відповідними додатками та специфікаціями на товар (а.с.147-152) та податковими накладними (а.с.153-155), накладними на товар (а.с.156-161, 164-167), товарно-транспортними накладними (а.с.162-163);

- копію договору поставки №422 від 30.04.2007р. між ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» та ТОВ «Південний Термінал» з додатками (а.с.169-173);

- копію договору оренди №01.01.09 від 01.01.2009р. між ВАТ «Вадан Ярдс Океан» та ТОВ «Південний Термінал» (а.с.174-175);

- копії податкових декларацій з податку на додану вартість та реєстрів отриманих та виданих податкових накладних (а.с.176-180);

- податкові накладні с додатками (а.с.37-47), платіжне доручення №444 на суму 250 000грн. (у тому числі ПДВ 41 666,67грн.) (а.с.48);

- прибуткові ордери (форми для складу) (а.с.63) за формою №М-4 затвердженої Наказом Мінстату України від 21.06.96р. №193 (а.с.63-69) щодо руху товарно-матеріальних цінностей по підприємству;

- вимоги на отримання матеріальних цінностей за формою №М-10 (а.с.70-72);

- складські оборотні відомості (а.с.72-79);

Третьою особою також надано до суду довідки ДПІ у Заводському районні м. Миколаєва (а.с.127-146), які підтверджують законність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Південний термінал», відсутність розбіжностей у відомостях отриманих від позивача, що додатково підтверджують позицію позивача.

Так, в Довідці ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва №2309/234-00/32997359 від 24.06.10 р. «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Південний термінал»() щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ВАТ «Вадан Ярдс Океан»() за квітень 2010 року (а.с.107), зазначено, що перевіркою ТОВ «Південний термінал» не встановлено розбіжності з відомостями, отриманими від ВАТ «Вадан Ярдс Океан», яке мало правові відносини з ТОВ «Південний термінал». Перевіркою ТОВ «Південний термінал» встановлено відображення в податковому обліку результатів господарських відносин відповідно до відомостей, отриманих від ВАТ «Вадан Ярдс Океан», яке мало правові відносини з ТОВ «Південний термінал» (а.с.110).

Аналогічні висновки містяться в довідках ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва:

- №2827/234-00/32997359 від 19.08.2010р. (а.с.121-124);

- №1743/234-00/32997359 від 30.04.2010р. (а.с.126-128);

- №5729/23-414/32997359 від 26.11.2009р. (а.с.129-134);

- №4133/23-700/32997359 від 20.12.2007р. (а.с.135-140);

- №714/23-700/32997359 від 03.03.2007р. (а.с.141-146);

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що доводи відповідача про те, що позивач повинен нести відповідальність за несплату ПДВ до бюджету його контрагентами суперечать ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Також, суд вважав, що позиція відповідача щодо нікчемності договору від 01.09.2005 року між ВАТ «Вадан Ярдс Океан» і ТОВ «Південний термінал» №01/01 та фактичну відсутність поставки товару по цьому договору, яка вмотивована лише посиланням акт ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва від 22.07.2010р. №2591/234-00/32997359, є необґрунтованою та такою, що спростовується обставинами господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Південний термінал», у зв'язку з чим позов належить задовольнити.

В апеляційній скарзі СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві вказується, що в ході перевірки встановлено, що постачальники позивача не були виробниками продукції, а придбавали її у інших підприємств, а останні (за другим - третім ланцюгом постачання) не сплачували ПДВ до бюджету, тому, на думку апелянта, позивач повинен нести відповідальність за несплату ПДВ до бюджету його контрагентами, оскільки бюджетне відшкодування може здійснюватися лише при сплаті ПДВ до бюджету по всьому ланцюгу постачання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженому, Наказом ДПА України від 10 серпня 2005 року №327 (який втратив чинність, але який був чинним на час перевірки позивача):

2.3.2. За кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

- висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю;

- у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень;

- зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів;

2.3.3. Виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового, валютного та іншого законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони відносяться (назву, дату і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції, а також посилання на нормативно-правові акти, їх пункти і статті, положення яких порушені). Зазначені додатки повинні бути підписані перевіряючими, а також посадовими особами суб'єкта господарювання.

2.3.4. Не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання (наприклад, «приховування об'єкта оподаткування», «розкрадання», «привласнення», «описка» тощо).

Зі змісту п.3 акта перевірки від 05 серпня 2010 року №801/36/14307653 (а.с.21-24) вбачається, що обставини господарських відносин позивача з ТОВ «Південний термінал» взагалі не досліджувались, зокрема, не досліджувалось, що ТОВ «Південний термінал» використовує у своїй діяльності кілька виробничих приміщень, має на балансі автомобіль OPEL «Zafira», має статутний фонд у розмірі 200 500 грн., тобто цілком здатне власними силами виконувати зобов'язання за господарськими договорами, що підтверджує факт складення первинних документів, наданих позивачем, за реально проведеними господарськими операціями.

Натомість всі порушення, нібито вчинені позивачем, податковий орган обґрунтовує виключно посиланням на акт перевірки від 22.07.2010 р. №2591/234-00/32997359 (цей акт не додано ні до акта перевірки від 05 серпня 2010 року №801/36/14307653, ні до заперечень на позов, ні до апеляційної скарги), яким: «встановлено порушення ст.ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України в частині недодержання правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними».

Викладене «порушення» є абсолютно незрозумілим, адже, якщо позивачем не додержано правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, то, відповідно, позивач не порушував ст.ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України.

Згідно зі змістом заперечень на позов та апеляційної скарги вбачається, що фактично апелянт не заперечує товарності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Південний термінал», проте він вважає, що позивач повинен нести відповідальність за несплату до бюджету ПДВ його контрагентами по другому - третьому ланцюгу постачання.

З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п.1.8, 1.6, ст. 1, пп.7.3.1, 7.4.1, 7.7.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який втратив чинність, але регулював спірні правовідносини на час їх виникнення), бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом (п.1.8).

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду (пп.7.7.1).

Податкове зобов'язання - загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, у зв'язку з продажем їм товарів, робіт, послуг (п.1.6, пп.7.3.1).

Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (пп.7.4.1).

Таким чином, Законом передбачено, що бюджетне відшкодування розраховується на підставі операцій купівлі-продажу платника податку зі своїми безпосередніми контрагентами, при цьому, на розрахунок не впливає чи виконують контрагенти платника податків свої податкові зобов'язання.

Отже, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені Законом умови отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

З наведеного слідує, що довід апелянта про те, що бюджетному відшкодуванню підлягають лише суми ПДВ, які були сплачені до бюджету по всьому ланцюгу постачання, є такими, що суперечать Закону, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги як необґрунтовані та погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: С.Д. Домусчі
Суддя: О.О. Кравець