Справа № 806/2626/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2015р. м. Київ К/800/56969/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги: Дочірнього підприємства «Ружин-молоко» та Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року

у справі №806/2626/14

за позовом Дочірнього підприємства «Ружин-молоко» (надалі - ДП «Ружин-молоко»)

до Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (надалі - Андрушівська ОДПІ)

про визнання недійсними в частині податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому поставлено питання про скасування податкових повідомлень-рішень Андрушівська ОДПІ від 30.05.2014р. № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем -189201 грн., за штрафними санкціями - 124465 грн.; №001332200 в частині збільшення суми грошових зобов'язань з податку на прибуток за основним платежем - 12312 грн., за штрафними санкціями - 3078 грн.; № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 29867,89 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.08.2014р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014р., позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Андрушівської ОДПІ від 30.05.2014р. № в частині збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість за основним платежем - 189201 грн., за штрафними санкціями - 124465 грн., та № в частині збільшення суми грошових зобов'язань з податку на прибуток за основним платежем - 5162 грн., за штрафними санкціями 1290 грн.; врешті позову відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в позові щодо скасування податкового повідомлення-рішення Андрушівської ОДПІ від 30.05.2014р. № у спірній частині та прийняти в цій частині нове, яким задовольнити позов.

Також не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити в позові повністю.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу позивач зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, контролюючим органом було проведено документальну планову перевірку ДП «Ружин-молоко» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р., за наслідками якої складено акт №000032/06-01-22/31826107 від 21.05.2014р.

Проведеною перевіркою, на думку податкового органу, встановлено порушення підприємством:

- п. 135.1, п.135.2, п.135.4, пп.135.5.15 п.135.5 ст.135, п.44.1 ст.44, п.138.1, п.138.4. п.138.6, п.138.8 ст.138. пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 152453 грн.;

- абз. «а» п.185.1, абз.«б» п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п.201.1, п.201.4, п.201.7, п.201.15 ст.201, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість по декларації з податку на додану вартість (загальна) на суму 303783,00грн. та по декларації з податку на додану вартість (переробного підприємства) на суму 4875,00грн.;

- п.10 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно перераховано суму податку на додану вартість на спеціальний рахунок у розмірі 30781,00грн.;

- п.10 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого неправомірно нараховано та виплачено компенсацію у розмірі 557,10грн.;

- абз.2 п.2.11 гл.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, щодо перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки в сумі 302,02 грн.;

- абз.5 п.2.11 гл.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, щодо проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 5319,38 грн.;

- абз.2 п.2.11 гл.2, абз.3 п.3.4 гл.3 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. № 637, щодо видачі уповноваженими особами померлим людям за здане ними молоко, на підставі платіжних відомостей, грошових коштів у сумі 29867,89 грн. без підтвердження первинними документами.

На підставі акту перевірки №000032/06-01-22/31826107 від 21.05.2014р. Андрушівською ОДПІ 30.05.2014 р. прийняті податкові повідомлення-рішення, згідно з якими ДП «Ружин-молоко»:

- № - збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 190566,00 грн. (за основним платежем - 152453 грн., за штрафними санкціями - 38113 грн.);

- № - збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 494325,00 грн. (за основним платежем - 308658 грн., за штрафними санкціями - 185667 грн.);

- № - застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій 35262,78 грн.

Задовольняючі позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія суддів апеляційної інстанції, цілком вірно та обґрунтовано виходив з наступного.

Так, згідно з пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших встановлених документів.

Не включаються до складу витрат, зокрема, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України).

Податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України,).

Відповідно до п.п.«а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст.201.10 Податкового Кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Також слід враховувати, що Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. Згідно ст.3 названого Закону, податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Статтею 9 вказаного Закону регламентовано, що підставою бухгалтерського обліку господарський операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення таких операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю її виміру, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на включення до складу валових витрат, витрат у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) та формування податкового кредиту можуть мати лише реально вчинені господарські операції з метою їх використання у власній господарській діяльності та підтверджені оформленими належним чином первинними документами.

Як встановлено судами та вбачається з акту перевірки, ДП «Ружин-молоко» завищено собівартість придбаних та реалізованих товарів за 2013 рік на суму 27167,00грн., оскільки надані для перевірки первинні документи по операціях з ПП «Сантехгруп» з придбання катіоніту в розмірі 32600,00грн., в т.ч. податок на додану вартість 5433,33грн., складені з порушенням чинного законодавства та не можуть слугувати підтвердженням даних податкового обліку, у зв'язку з чим ставиться під сумнів реальність здійснення господарської операції; завищено собівартість придбаних та реалізованих товарів за 2013 рік на 37632,00грн., оскільки мали місце факти, відповідно до первинних документів, здачі молока померлими особами та отримання ними ж за здане молоко коштів у вказаному розмірі від уповноважених осіб підприємства.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.05.2014р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного сулу від 26.06.2014р. у справі №806/508/14, встановлено, що ДП «Ружин-молоко» підтверджено належними документами реальність здійснення операцій з ПП «Сантехгруп» по придбанню катіоніту на суму 32600,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 5433,33 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, суд першої інстанції, з чим погодилась колегія апеляційного суду, дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2014р. в частині визначення зобов'язання з податку на прибуток в сумі 5163,00грн. за основним платежем та 1290,00грн. за штрафними санкціями є протиправним та підлягає скасуванню.

Факт того, що особи, які, відповідно до первинних документів (приймальних та платіжних відомостей), здавали молоко та отримали за нього кошти в сумі 37632 грн., на момент здійснення цих операцій померли, не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами справи. Таким чином, судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що вказані документи складені з порушенням ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не можуть вважатись первинними документами, а відтак визначення податковим органом зобов'язання з податку на прибуток в сумі 8938,00грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 30.05.2014р. є правомірним.

Висновки податкового органу про завищення податкового кредиту ДП «Ружин-молоко» в розмірі 189201,00грн. за наслідками господарських операцій з ДП «Пропан» та ПП «Адамас» полягають в тому, що позивачем до складу податного кредиту включено суми податку на додану вартість по податковим накладним, підписаних не уповноваженою особою вказаних підприємств (електронний цифровий підпис, що накладається на податкову накладну при її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, та підпис, що скріплює цю податкову накладну при її видачі купцю, не належить одній особі).

Як встановлено судами, спірні податкові накладні підписані особами, яким надано право такого підпису відповідно до наказів підприємств, що містяться в матеріалах справи, і їх ПІБ, як уповноважених осіб, що виписали податкову накладну, зазначені у витязі з Єдиного державного реєстру податкових накладних.

Судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що не відповідність уповноваженої особи, яка має право електронного підпису податкової накладної в електронній формі, та уповноваженої особи, яка має право підпису податкової накладної у паперовому вигляді, не може свідчити про недобросовісність покупця та нести для нього негативні наслідки, а тому позивач правомірно, відповідно до вимог ст.198 Податкового кодексу України, відніс до податкового кредиту 189201,00грн.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підставою для накладення штрафу у розмірі 50% стало податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2014р.

Однак, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.05.2014р., залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014р., у справі №806/508/14 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 24.01.2014р., отже відсутня повторність визначення податковим органом суми податкового зобов'язання.

Таким чином суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення № від 30.05.2014р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 189201,00грн., за штрафними санкціями - 124465,00грн.

Відповідно до абз.2 п.2.11 гл.2, абз.3 п.3.4 гл.3 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637, видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт; підприємства, що займаються закупівлею товарів сільськогосподарської продукції, проведення розрахунків за які не врегульовано законодавством України, можуть проводити видачу готівки здавальникам такої сільськогосподарської продукції за відомостями, в яких зазначаються прізвища здавальників, їх адреси, обсяги зданої продукції і сума виплаченої готівки, що засвідчуються підписом здавальника.

Як встановлено судами та вбачається з акту перевірки, уповноваженими особами-приймальниками молока при звітуванні на ДП «Ружин-молоко» щодо кількості прийнятого молока та виданих коштів за здане населенням молоко, не підтверджено первинними документами факт отримання молока від померлих осіб в кількості 12385 л та видачі коштів вказаним особам за отримане молоко в сумі 29867,89 грн. протягом десяти робочих днів, виданих на закупівлю сільськогосподарської продукції.

Так як померла особа не може особисто засвідчити своїм підписом у відомостях факт здачі молока та отримання готівкових коштів, то готівкові розрахунки на суму 29867,89 грн. проведені без подання одержувачем коштів відповідного первинного документу.

Абзацом шостим ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, з чим погодилась колегія апеляційного суду, дійшов вірного висновку про правомірність застосування штрафних санкції згідно податкового повідомлення-рішення № від 30.05.2014р. в сумі 29867,89 грн.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційні скарги: Дочірнього підприємства «Ружин-молоко» та Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області - залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В.Вербицька

___________________ О.В.Муравйов