Справа № 349/1623/14а,2а-349/70/14
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 10649/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду Українив Рогатинському районі Івано-Франківської області на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2014 року у справі № 349/1623/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Рогатинському районі Івано-Франківської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

27 жовтня 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області про визнання незаконною відмову відповідача в перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок пенсії з врахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати виплачених їй за період роботи з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року. Перерахунок провести з дня призначення пенсії, тобто з 15 грудня 2011 року та в подальшому здійснювати нарахування пенсії згідно проведеного перерахунку.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". У жовтні 2014 року вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області із заявою про перерахунок пенсії, як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". Однак відповідачем відмовлено в перерахунку пенсії та включення до складу її заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та на матеріально-побутові потреби, індексацію заробітної плати, внаслідок чого пенсія виплачується в меншому розмірі. Вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця, з цих виплат фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Необхідність врахування матеріальної допомоги при обчисленні пенсії державним службовцям узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України. Тому просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в суму заробітку, з якого обчислювалась пенсія.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2014 року позов задоволено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апеллянт зазначає,що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2014 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з 15 грудня 2011 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області № 4169/03 від 24.10.2014 р.

22 жовтня 2014 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з моменту призначення пенсії, тобто з 15 грудня 2011 року.

Листом № 210/П-08 від 24 жовтня 2014 року УПФ України в Рогатинському районі Івано-Франківської області ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу", оскільки індексація та матеріальна допомога не є надбавками та не можуть бути враховані для розрахунку пенсії.

Задовольняючи у задоволенні позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки управління Державної казначейської служби України у Рогатинському районі Івано-Франківській області № 3-39/1169 від 21.10.2014 року вбачається, що позивач отримувала за період роботи з 01.01.2006 р. по 31.12.2010 р. матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 4944,50 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 2593,66 грн., індексацію заробітної плати в сумі 5003,55 грн.; всього на загальну суму 12 541,71 грн. На всі виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 2 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

А згідно вимог статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд першої інстанції не застосовував позовну давність, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечувалось жодною зі сторін, позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за формою, наданою управлінням, до якої не було включено матеріальної допомоги та оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, сум нарахованої індексації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95 законодавцем встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 даного Закону визначена структура заробітної плати. Так, заробітна плата включає: основну заробітну плату, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, відповідно до положень наказу Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року за № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" фонд оплати праці складається з: фондів основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних компенсаційних виплат. (п. 1.3. Інструкції). При цьому, до складу додаткової заробітної плати Держкомстат України відносить, в тому числі: суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати (доходу) працівників (службовців) - (п.2.2.7. Інструкції), а до складу фонду інших заохочувальних та компенсаційних виплат - матеріальну допомогу, яка надається всім або більшості працівників (в тому числі - на оздоровлення) - (п.2.3.3. Інструкції).

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно довідки управління Державної казначейської служби України у Рогатинському районі Івано-Франківській області № 3-39/1169 від 21.10.2014 року вбачається, що позивач отримувала за період роботи з 01.01.2006 р. по 31.12.2010 р. матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 4944,50 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 2593,66 грн., індексацію заробітної плати в сумі 5003,55 грн.; всього на загальну суму 12 541,71 грн. На всі виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, а, отже, відповідачем безпідставно не включено до розрахунку пенсії позивача.

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення здодержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду Українив Рогатинському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2014 року у справі № 349/1623/14-а -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Я.С. Попко

Р.Б. Хобор