Справа № 802/314/15-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 квітня 2015 р. Справа № 802/314/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Боровської Т.А.

позивача: Бурковський П.А., Люлько О.В.

відповідача: Островерх Р.В., Орищук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Приватного підприємства "Монтажсервіс"

до: Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "Монтажсервіс" (далі - ПП "Монтажсервіс" або позивач) з позовом до Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2014р.

Позов мотивовано тим, що Бершадською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Вінницькій області проведено позапланову виїзну перевірку ПП "Монтажсервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість при здійснені фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП", за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р., наслідки якої знайшли своє відображення в акті № 2/22-32278731 ВІД 08.12.2014р. від 08.12.2014р. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства. На підставі висновків викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2014р., відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 351 135 грн., з них, за основним платежем - 280 908 грн., за штрафними санкціями - 70227 грн. Позивач не погоджується з вказаним рішенням, вважає його протиправним та просить скасувати, оскільки воно є незаконним, необґрунтованим та безпідставним, не відповідає фактичним обставинам справи, а також таким, що винесено з порушенням норм матеріального права та таких принципів адміністративного провадження як безсторонності, добросовісності, розсудливості та рівності всіх перед законом.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та надали суду пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених в письмових запереченнях (т. 2 а.с. 30-33), додатково наголосив на тому, що перевірка проводилась згідно вимог податкового законодавства, а податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі виявлених порушень.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приватне підприємство "Монтажсервіс" зареєстроване рішенням Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за № 0000030 від 03.04.2003р., код за , взято на податковий облік в органах державної податкової служби 15.04.2013р. за № 163, станом на дату проведення перевірки підприємство перебувало на обліку в Ладижинському відділенні Бершадської ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області. У період, що перевірявся, суб'єкт господарювання був платником податку на прибуток, податку на додану вартість, податку з доходів громадян, ЄСВ, військового збору.

На підставі направлення виданого Бершадською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 29 від 24.11.2014р., посадовою особою Бершадської ОДПІ, згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу Бершадської ОДПІ від 24.11.2014р. № 10, проведена позапланова виїзна перевірка приватного підприємства "Монтажсервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ ""ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП", , за період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р., наслідки якої відображені в акті № 2/22-32278731 від 08.12.2014р.

Позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ПП "Монтажсервіс" п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено суму податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на суму 280 908 грн.

Крім того, перевіркою ПП "Монтажсервіс" підтверджено реальність (товарність) здійснених операцій з контрагентами-покупцями ТОВ АПО "Цукровик Полтавщини", , ТОВ А/Ф "Добробут", та ТОВ ПК "Зоря Поділля", .

На підставі висновків вказаного акту перевірки, Бершадською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 30.12.2014р., відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 351 135 грн., з них, за основним платежем - 280 908 грн., за штрафними санкціями - 70227 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступного.

Так, перевіряючим в акті № 2/22-32278731 від 08.12.2014р. встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту віднесено суми податку в загальній сумі 280 908 грн., в тому числі в липні 2014 року - 33645 грн. та в серпні 2014 року - 247 263 грн. по операціях з придбання робіт по монтажу та ремонту обладнання цукрових заводів, які проведені з ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП", та не пов'язані з веденням господарської діяльності, тобто не мають доказу наявності витрат, доцільності їх здійснення, а також обґрунтування зв'язку понесених витрат з господарською діяльністю підприємства, не мають реального товарного характеру.

В обґрунтування завищення позивачем податкового кредиту перевіряючим зазначено, що Ладижинським відділенням Бершадської ОДПІ отримано від ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві акт від 01.09.2014р. № 2660/26-55-08/39127257 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" ( щодо фінансово-господарських відносин із платниками податків за період діяльності з 01.07.2014р. по 31.07.2014р.

В змісті даного акту перевіряючими зазначено, що за податковою адресою ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" та його посадові особи не знаходяться, про що складено відповідний акт № 1947/26-55-22-08 від 01.09.2014р.. При проведені аналізу податкової звітності ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" посадовою особою податкового органу встановлено проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Таким чином, перевіряючий, проаналізувавши лише податкову звітність ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" дійшов висновку про укладання угоди, яка не має на меті настання реальних наслідків. Господарські операції не підтверджуються стосовно врахування відсутності у підприємства майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення вказаного виду діяльності, відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності, відсутність управлінського та технічного персоналу, основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів, механізмів, як наслідок відсутність постачання товарів ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" в адресу підприємств-покупців.

Ретельно перевіривши доводи податкового органу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2014р. між ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" (за договором - Підрядник) та ПП "Монтажсервіс" (за договором - Замовник) був укладений договір підряду (т. 1 а.с. 52-56) відповідно до умов якого Підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, своїми та залученими силами і засобами, виконати в обумовлений цим Договором строк роботи по монтажу та ремонту обладнання цукрових заводів . Загальна вартість робіт за Договором визначається згідно актів фактично виконаних об'ємів робіт. Строк дії договору до 31.12.2014р..

Факт виконання умов договору підтверджується наступними первинними документами:

- актами приймання виконаних будівельних робіт: № 1 від 31.07.2014р.; № 2 від 31.07.2014р.; № 3 від 31.07.2014р.; № 4 від 31.07.2014р.; № 5 від 31.07.2014р.; № 6 від 05.08.2014р.; № 7 від 05.08.2014р.; №8 від 05.08.2014р.; №9 від 05.08.2014р.; № 10 від 05.08.2014р.; № 11 від 05.08.2014р.; № 12 від 05.08.2014р.; № 13 від 05.08.2014р.; № 14 від 05.08.2014р.; № 15 від 05.08.2014р.; № 16 від 05.08.2014р.; № 17 від 15.08.2014р.; № 18 від 15.08.2014р.; № 19 від 15.08.2014р.; № 20 від 15.08.2014р.; № 21 від 15.08.2014р.; № 22 від 15.08.2014р.; № 23 від 15.08.2014р.; № 24 від 15.08.2014р.; № 25 від 15.08.2014р.; № 26 від 15.08.2014р.; № 27 від 15.08.2014р.; № 28 від 15.08.2014р.; № 29 від 15.08.2014р.; № 30 від 29.08.2014р.; № 31 від 29.08.2014р.; № 32 від 29.08.2014р.; № 33 від 29.08.2014р.; № 34 від 29.08.2014р.; № 35 від 29.08.2014р.; № 36 від 29.08.2014р. (т. 1 а.с. 59-236);

- податковими накладними: № 59, 60, 61, 62, 63 від 30.07.2014р.; № 22, 40, 46, 47, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59 від 05.08.2014р., № 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72 ,73 від 15.08.2014р., № 85, 86, 185, 186, 187 ,189, 190 від 29.08.2014р. (т. 1 а.с. 59-236).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі - Закон N 996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV, п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88 (надалі - Положення № 88) первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що усі вище перераховані первинні документи, які були оформлені в результаті здійснення господарських операцій в період з 01.07.2014р. по 31.08.2014р. між ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" та ПП "Монтажсервіс", відповідно до ст. 9 Закону N 996 XIV є первинним документами, оформленими належними чином.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Факт виконання робіт, згідно Договору підряду № 01/07/14, та виникнення в результаті даної події податкового зобов'язання в позивача зі сплати ПДВ за липень, серпень 2014 року в результаті здійснення господарських операцій з ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" підтверджується вище переліченими первинними документами.

Зазначена податковим органом така підстава для зменшення податкового кредиту, як встановлення здійснення фінансово-господарських відносин ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" з контрагентами, які на думку податкового органу, мають ознаки фіктивної діяльності, є необґрунтованою, оскільки, податковим органом оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарських операцій повинні відносини безпосередньо між учасниками тих операцій, на підставі яких сформовані дані податкового обліку, так як відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Отже, вказані вище обставини, свідчать про те, що господарські операції щодо виконання робіт між ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" та ПП "Монтажсервіс", були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Таким чином, ПП "Монтажсервіс" віднесло 280 908 грн. до податковою кредиту, за липень, серпень 2014 року, внаслідок здійснення господарських операцій з ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" на підставі відповідних первинних документів, що засвідчують факт здійснення господарських операцій.

Наявність у позивача усіх первинних документів внаслідок здійснення господарських операцій з ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" необхідних для визначення правильності формування податкового кредиту не заперечувалась представниками відповідача.

Висновок податкового органу про не реальність господарських операцій між ТОВ "ЕКСТРАБІЛДІНГ-ГРУП" та ПП "Монтажсервіс" носить характер припущення, яке не підтверджено належними доказами.

Відповідно до п.п. а) п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів /послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (ч. 1 п. 198.3 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Крім того, згідно зі статтею 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Мета юридичної особи має бути доведена через мету відповідного керівника - фізичної особи, яка на момент укладання угоди виконувала представницькі функції за статутом (положенням) або за довіреністю. Слід зазначити, що наявність мети зазначеної в диспозиції ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне кримінальну відповідальність за відповідними статтями кримінального кодексу України за скоєний злочин, замах на злочин або готування до злочину.

Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком.

Частиною 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 статті 71 цього Кодексу встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано доказів фактів порушення конституційних прав чи свобод людини і громадянина, а саме, рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження "нереальності" здійснених позивачем господарських операцій.

Висновок відповідача про "нереальність" господарських операцій носить характер припущення, яке не підтверджено належними доказами.

Таким чином, відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у позивача чи його контрагентів, як обов'язкової ознаки для застосування адміністративно-господарських санкцій. Хоча факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

Дана правова позиція також викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012р. (К/9991/50772/12).

Висновки податкового органу, викладені у вищевказаному акті, щодо донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 280 908 грн. є необґрунтованими та спростовуються первинними документами, які надано позивачем, досліджено в ході судового розгляду справи та приєднано до її матеріалів.

Відтак, за сукупністю наведених обставин, суд прийшов до висновку про безпідставність висновків податкового органу викладеного в акті перевірки № 2/22-32278731 від 08.12.2014р., з огляду на поверховість проведеної перевірки, без врахування та оцінки всіх первинних документів та не дослідження всіх істотних для справи обставин.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Мотивація та докази, на які посилається відповідач заперечуючи проти позову, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи позивача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції відповідача покладеної в основу оскаржуваного рішення.

Крім того, оскаржуване рішення не відповідає критеріям визначеним у статті 2 КАС України. Відтак, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Конституцією України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції № від 30.12.2014 року.

Стягнути на користь ПП "Монтажсервіс" з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 482 (чотириста вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович