Справа № 817/508/15
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/508/15

14 квітня 2015 року 14год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник Бугайко О.Д.

третьої особи відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватне акціонерне товариство "Дубенське автотранспортне підприємство - 15606"

до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про визнання протиправним та скасування рішення , -
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось з адміністративним позовом Приватне акціонерне товариство «Дубенське автотранспортне підприємство 15606» (далі - ПрАТ «Дубенське АТП 15606) з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі про визнання протиправним та скасування рішення про призначення згідно з протоколом № 265 від 16.03.2010 пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_3

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв): чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. ОСОБА_3 був прийнятий на роботу водієм автобуса марки ЛАЗ 695, на якому він здійснював не лише перевезення пасажирів на міських маршрутах, а й на приміських маршрутах, а також почасові перевезення, що підтверджується змістом наказів по підприємству протягом всієї роботи ОСОБА_3 На думку позивача, характер виконуваної ОСОБА_3 роботи водія автобуса марки ЛАЗ 695 не дає йому право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, що надається лише водіям міських пасажирських перевезень.

Крім цього, позивач покликається на порушення Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993. Зазначає, що оскільки у ОСОБА_3 є трудова книжка з відповідним записом про його роботу як водія автобуса ЛАЗ 695, необхідності у поданні уточнюючої довідки не було, а записи в такій уточнюючій довідці є недостовірними, оскільки ОСОБА_3 був прийнятий на роботу водієм автобуса марки ЛАЗ 695, а не водієм міського пасажирського транспорту.

Також позивач вказує, що відповідно до вимог, викладених в спільному листі Корпорації «Укравтотранс» та Міністерства соціального забезпечення України № 1/17-09-73 від 25.03.1993, для розгляду матеріалів з питань підтвердження пільгового стажу роботи водіїв автотранспортних підприємств, які виконували або виконують такі роботи, повинні бути створені комісії за участю адміністрації, профспілок, органів соціального забезпечення та представників трудових колективів. Комісія мала визначити по кожному водію періоди його роботи та кількість відпрацьованих років на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Рішення комісії, оформлене відповідним протоколом, підлягало затвердженню на зборах трудового колективу. Протокол комісії про встановлення пільгового стажу роботи є документом, на підставі якого обчислюється стаж роботи для призначення пільгової пенсії, і підставою для внесення відповідних записів до трудових книжок працівників.

Позивач стверджує, що оскільки на підприємство приймалися водії автобусів для будь-яких (міських, приміських, міжміських) перевезень пасажирів, то підстав для створення і роботи комісії по розгляду матеріалів з питань підтвердження пільгового стажу роботи водіїв не було.

Також позивач зазначає, що рішення про призначення пільгової пенсії ОСОБА_3 прийняте відповідачем 16.03.2010, однак розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, з якого позивач дізнався про призначення його працівнику пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач вперше направив позивачу лише в грудні 2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні 23.03.2015 адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив задовольнити в повному обсязі; надав пояснення по суті позовних вимог та докази на їх обґрунтування. В судове засідання, призначене на 14.04.2015, представник позивача не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с.193); клопотання про наявність поважних причин, які б перешкоджали участі позивача в судовому засіданні, позивачем не подано. За таких обставин суд вважає можливим закінчити судовий розгляд адміністративної справи за відсутності представника позивача.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі адміністративний позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.86-88). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що згідно з записами в трудовій книжці, ОСОБА_3 з 03.05.1979 переведений водієм 2 класу на автобус ЛАЗ 695 та працював по 31.03.1999. Оскільки в статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що пункт «з» застосовується до водіїв міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), то орган Пенсійного фонду скористався нормами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, щодо надання підприємством уточнюючої довідки про характер роботи водія. Так, ВАТ «Дубенське автотранспортне підприємство 15606» для призначення пенсії ОСОБА_3 надано уточнюючу довідку від 29.01.2010 № 16, в якій зазначено період його роботи на посаді водія міського пасажирського транспорту в міській колоні на автобусі ЛАЗ 695. Крім того, в довідці зазначено, що ОСОБА_3 здійснював перевезення пасажирів на регулярних міських маршрутах м. Дубно протягом повного робочого дня, інших робіт не виконував, як того вимагає пункт 20 Порядку.

Відповідач зауважує, що діючим законодавством не передбачено відкликання, анулювання раніше виданих довідок роботодавця по уточнення спеціального трудового стажу чи умов праці, необхідних для призначення пенсії. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.07.2014 справа № К/800/17856/14. Відтак, у відповідача не було підстав не приймати для призначення пенсії ОСОБА_3 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності (зокрема, уточнюючу довідку), підписані посадовими особами і засвідчені печаткою підприємства.

Представник відповідача зазначає, що пенсію за віком на пільгових умовах призначено ОСОБА_3 з 13.01.2010 протоколом № 265 від 16.03.2010 з дотриманням норм чинного пенсійного законодавства. При цьому, підтвердив, що у зв'язку з допущеною помилкою розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_3 відповідачем вперше було направлено до позивача лише в грудні 2014 року. Вважає, що підстав для скасування рішення про призначення пенсії немає. З огляду на вищенаведене, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити повністю.

Ухвалою суду від 12.03.2015 на підставі ч.2 ст.53 КАС України до участі в справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, який в судовому засіданні вказав на безпідставність адміністративного позову та заперечив проти його задоволення.

Усною ухвалою від 14.04.2015 суд визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких підстав.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Згідно з пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок).

Пунктом 20 Порядку передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що враховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд встановив, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 04.10.1977 працював водієм на підприємстві відповідача. З 03.05.1979 переведений водієм 2 класу на автобус ЛАЗ 695 (наказ № 51 від 03.05.1979) та працював по 31.03.1999 (наказ № 32 від 01.04.1999). Зазначені обставини підтверджені відповідними записами в трудовій книжці позивача (а.с.101-108).

04.02.2010 ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії по віку за ст.13 Закону, та надав підтверджуючі документи згідно з переліком (а.с.109-110).

У зв'язку з тим, що в трудовій книжці ОСОБА_3 були наявними записи про період роботи водієм в Дубенському ВАТ 15606, однак відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу свого працівника ОСОБА_3 Дубенським ВАТ 15606 у відповідності до приписів пункту 20 Порядку було видано Уточнюючу довідку № 16 від 29.01.2010 в Дубенське управління Пенсійного фонду України для нарахування пенсії за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту.

Уточнюючою довідкою стверджено, що ОСОБА_3 працював у ВАТ «Дубенське АТА 15606» водієм міського пасажирського транспорту з 03.05.1979 по 31.03.1999, в міській колоні на автобусі ЛАЗ 695, перевозив пасажирів на регулярних міських маршрутах м.Дубно. Робота по місту вимагала підвищеної уваги, концентрації, психоемоційного навантаження, здійснювалась на підставі місячних графіків роботи і щоденних рознарядок. ОСОБА_3 на зазначених роботах був зайнятий повний робочий день і користувався всіма наданими пільгами. Іншої роботи не виконував.

Уточнюючою довідкою ВАТ «Дубенське АТП 15606» підтверджено стаж роботи ОСОБА_3 для призначення пільгової пенсії з 03.05.1979 по 31.03.1999.

Уточнююча довідка підписана головою правління та головним бухгалтером ВАТ «Дубенське АТП 15606» та скріплена печаткою підприємства (а.с.116).

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача свідок ОСОБА_5 пояснив, що до нього як колишнього інспектора відділу кадрів ВАТ Дубенське АТП 15606 в 2010 році звернувся водій підприємства ОСОБА_3 з проханням з'ясувати, чи є в нього підстави для призначення пільгової пенсії. Свідок перевірив на підприємстві відповідні документи, накази, які підтверджували право ОСОБА_3 на пільгову пенсію, та підготував проект уточнюючої довідки до органу Пенсійного фонду, відомості в якій вважав достовірними. На даний час зі слів директора підприємства йому відомо, що уточнююча довідка є невірною.

Також суд встановив, що до органу Пенсійного фонду було внесено спільне подання № 01 від 04.02.2010 адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Дубенське АТП 15606» до призначення пенсії за віком ОСОБА_3 (а.с.100,108).

17.02.2010 уповноваженою особою управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі проведено зустрічну перевірку факту роботи ОСОБА_3 в шкідливих і важких умовах праці, що дає право на пільгову пенсію. Результати зустрічної перевірки оформлені Актом № 2 від 17.02.2010, відповідно до висновку якого ОСОБА_3 в період з 03.05.1979 по 31.03.1999 дійсно працював водієм автобуса ЛАЗ-695 і здійснював перевезення людей на міських маршрутах. В період позбавлення класності з 01.10.1985 по 15.03.1990 ОСОБА_3 продовжував працювати на автобусі ЛАЗ-695 по місту. Період з 03.05.1979 по 31.03.1999 зараховується до стажу роботи для призначення пенсії по статті 13 п."з" Закону. Акт зустрічної перевірки № 2 від 17.02.2010 підписаний уповноваженою особою відповідача, а також головою правління та інспектором відділу кадрів ВАТ «Дубенське АТП» і скріплений печаткою підприємства (а.с.117).

На підставі поданих документів управлінням Пенсійного фонду України в Дубенському районі прийнято рішення, оформлене протоколом № 265 від 16.03.2010, про призначення ОСОБА_3 пенсії за віком як водію міського пасажирського транспорту, спеціальний трудовий стаж якого становить 19 років 10 місяців 29 днів (а.с.92).

З метою об'єктивного та всебічного з'ясування обставин у справі ухвалою від 12.03.2015 суд витребував від позивача ПрАТ "Дубенське АТП 15606" відомості про нарахування заробітної плати ОСОБА_3 за період з 03.05.1979 по 31.03.1999, та встановив строк подання доказів до 20.03.2015.

Позивач у встановлений строк та в судові засідання, призначені на 23.03.2015, 30.03.2015, 09.04.2015, 14.04.2015, витребуваних судом доказів не надав без поважних причин.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.6 статті 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Досліджені в судовому засіданні матеріали пенсійної справи ОСОБА_3, а саме: уточнююча довідка, подання підприємства, довідка ВАТ «Дубенське АТП 15606» від 29.01.2010 про заробітну плату ОСОБА_3 (а.с.119), трудова книжка ОСОБА_3, особова картка НОМЕР_1 (а.с.47) дають підстави для висновку, що документи, видані ВАТ «Дубенське АТП 15606», які надійшли до управління Пенсійного фонду в Дубенському районі, відповідають за формою та змістом вимогам закону та є належними й допустимими доказами, що підтверджували право третьої особи на пільгову пенсію. Відтак, суд вважає, що вищевказані документи були правомірно враховані органом Пенсійного фонду при призначенні ОСОБА_3 пільгової пенсії як водію міського пасажирського транспорту.

Пояснення представників позивача та свідка не спростовують достовірності вищевказаних документів та не дають суду підстав для їх критичної оцінки.

Доводи позивача про те, що ПрАТ «Дубенське АТП 15606» листом № 64 від 18.02.2015, адресованим до управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі, визнано уточнюючу довідку № 16 від 29.01.2010 недійсною (а.с.157) суд відхиляє, позаяк діючим законодавством не передбачено відкликання, анулювання раніше виданих довідок роботодавця про уточнення спеціального трудового стажу чи умов праці, необхідних для призначення пенсії. Суд зауважує, що визнання недійсними уточнюючих довідок, виданих в установленому порядку, чи корегування їх змісту всупереч інтересам працівника, які здійснюються після зміни керівництва підприємства-роботодавця, не ґрунтуються на приписах закону, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими.

Що стосується покликань позивача на накази по підприємству про те, що ОСОБА_3 здійснював не лише перевезення пасажирів на міських маршрутах, а й на приміських маршрутах, а також здійснював почасові перевезення, слід зазначити наступне.

Досліджені в судовому засіданні оригінали наказів ВАТ «Дубенське АТП 15606 (копії а.с.11-46) стосуються формування бригад в кількості не менше 24 водіїв по обслуговуванню міських маршрутів, та по необхідності - інших маршрутів. Зі змісту наказів неможливо встановити, хто з включених в бригаду водіїв здійснював обслуговування тих чи інших маршрутів. Шляхові листи на підтвердження фактично виконаних водієм рейсів, як вказали представники позивача, знищені за терміном зберігання.

Окрім цього, при дослідженні оригіналів наказів в частині прізвища «ОСОБА_3» встановлено виправлення ініціалів, при цьому представники позивача та третя особа ствердили, що на підприємстві одночасно працювали три водії на прізвище ОСОБА_3. Таким чином, неможливо достовірно встановити особу водія, якої стосуються відповідні положення виробничих наказів.

Згідно з ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд вважає, що обставини, які дають право на призначення пільгової пенсії, чи спростовують наявність такого права, повинні бути підтверджені певними засобами доказування, якими є виключно документи, видані підприємством-роботодавцем, про роботу працівника, і не можуть бути встановлені ні з пояснень роботодавця, ні з пояснень такого працівника.

З огляду на вищенаведене, в ході судового розгляду справи не встановлено належних та достовірних доказів, які спростовували б правомірність призначення пільгової пенсії ОСОБА_3

Суд відхиляє доводи позивача щодо порушення приписів спільного листа Корпорації «Укравтотранс» та Міністерства соціального забезпечення України № 1/17-09-73 від 25.03.1993 в частині формування на підприємстві комісії для розгляду матеріалів з питань підтвердження пільгового стажу роботи водіїв автотранспортних підприємств. Зазначений лист не зареєстрований Міністерством юстиції України, а відтак не є нормативно-правовим актом, обов'язковим до виконання. Крім того, вказаний лист не регламентує діяльність органів Пенсійного фонду України при призначенні пільгової пенсії. Твердження позивача про те, що на підприємстві така комісія не створювалась, оскільки на роботу приймались водії для будь-яких (міських, приміських, міжміських) перевезень, суд оцінює критично, позаяк матеріалами справи підтверджено, що позивачем видавались уточнюючі довідки для призначення пільгової пенсії також іншим водіям міського пасажирського транспорту, а не лише третій особі.

При вирішенні даного адміністративного спору суд враховує, що відповідно до статті 46 Конституції України надано право кожному на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення в старості.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члені її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.2 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що пенсії за віком призначаються довічно.

Тобто, пенсія є періодичним платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена в часі.

З огляду на вищенаведене, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі при призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх документів, які підтверджували право особи на пільгову пенсію. Доводи позивача не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, не ґрунтуються на законі, не спростовують правомірності спірного рішення суб'єкта владних повноважень та не дають суду підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Приватному акціонерному товариству "Дубенське автотранспортне підприємство - 15606" в позові до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі про скасування рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах гр. ОСОБА_3 згідно з протоколом № 265 від 16.03.2010 - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.