Справа № 823/46/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/46/15 Головуючий у 1-й інстанції: Паламар П.Г. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Будівельна компанія 2005» до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2014 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області № , № від 28 липня 2014 року .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ДПІ у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства ПП «Будівельна компанія - 2005» при відображенні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Тенза - Ліга» за грудень 2013 року, за результатами якої складено акт № 242/23-01-22-06/38764990 від 11 липня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України , ст. 2, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток за 2013 рік на загальну суму 158 334, 00 грн. за рахунок неправомірного відображення в податковому обліку операцій з придбання будівельних робіт від ТОВ «Тенза Ліга» ().

Крім того, встановлено порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 та ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», внаслідок чого встановлено заниження нарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за грудень 2013 року на суму 166 667, 00 грн. за рахунок неправомірного відображення в податковому обліку операцій з придбання будівельних робіт від ТОВ «Тенза Ліга».

На підставі акту перевірки відповідачем 28 липня 2014 року прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 208 334, 00 грн., із яких 166 667, 00 грн. - основний платіж, та 41 667, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

№ , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток на суму 197 918, 00 грн., із яких 158 334, 00 грн., та 39 584, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із прийнятими ДПІ у м. Черкасах податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх у адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги № 8055/6/99-99-10-01-04-25 від 04 грудня 2014 року залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 28 липня 2014 року, а скаргу - без задоволення.

Між тим, колегія суддів з рішеннями податкового органу не погоджується, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між позивачем та ТОВ «Тенза Ліга» укладено договори на виконання робіт з (Субпідрядник) № 7 від 10 грудня 2013 року, № 10 та № 11 від 24 грудня 2013 року відповідно до умов яких протягом грудня 2013 року виконувались будівельні роботи на об'єкті «Реконструкція селищного центру культури та дозвілля в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області».

Виконання робіт ТОВ «Тенза Ліга» підтверджуються наданими суду актами прийняття виконаних робіт за формою КБ-2, довідками про вартість виконаних робіт за формами КБ-3, підсумковими відомостями ресурсів (витрати по факту), локальними кошторисами на окремі об'єкти реконструкції, податковими накладними за грудень 2013 року.

Оплата за виконані будівельні роботи підтверджується платіжними дорученнями № 19, № 20, №21 від 27 грудня 2013 року.

Крім того, на підтвердження реальності виконання будівельних робіт позивачем також надані договори субпідряду № 09 від 09 грудня 2013 року, № 28 від 27 грудня 2013 року, які укладені між ТОВ «Стайл Інтер'єр Буд» (Підрядник) та ТОВ «Будівельна компанія 2005» (Субпідрядник) на виконання будівельних робіт на об'єкті «Реконструкція селищного центру культури та дозвілля в смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області», підсумкові відомості ресурсів (витрати по факту), акти прийняття виконаних робіт за формою КБ-2, за грудень 2013 року та платіжне доручення № 847 від 27 грудня 2013 року на оплату виконаних позивачем робіт в сумі 2 060 800, 00 грн.

Також позивачем надано до суду видаткові накладні на отримання від контрагентів у грудні 2013 року ТОВ «Елкомцентр», ПП «АРД-мастер плюс», ТОВ «КРУГ БУДКОМПЛЕКТ», ПП «Сорго» ФОП Хорошев, Хлистунівського кар'єроуправління ДП «УПП УЗ», ТОВ «Компані Інвест ЛТД», ПП «Будівництво і комплект 2005», ТОВ «Арсенал Центр» будівельних матеріалів та обладнання, а також товаротранспортні накладні на їх доставку до місця будівництва в смт. Вільшана.

Отже, правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем було вчинено дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України - не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1 названого Закону - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту та відповідати господарській меті підприємства.

Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, реальність господарських відносин ПП «Будівельна компанія - 2005» з ТОВ «Тенза Ліга» () підтверджується належним чином укладеними договорами, видатковими та податковими накладними, що підтверджують факт виконання робіт, та платіжними дорученнями, про перерахування коштів за виконанні роботи, що повністю відповідає умовам договору виконання робіт, що підтверджує саме направлення викладених у зазначених договорах правочинів на реальне настання правових наслідків.

Крім того, на момент укладення господарської угоди та в період її виконання відомості в Єдиному державному реєстрі з приводу реєстрації ТОВ «Тенза Ліга» були чинні. Крім того, ТОВ «Тенза Ліга» було зареєстроване платником податку на додану вартість.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта з приводу наявності акту № 1280/26-55-22-07/38703938 від 08 травня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Тенза Ліга» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року» по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, оскільки в ньому не досліджувались питання надання послуг та правильність формування показників податкової звітності.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6922/14 від 14 серпня 2014 року за наслідками апеляційного оскарження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 червня 2014 року, дії ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, що виразилися у проведенні зустрічної звірки ТОВ «Тенза Ліга» (код за ), результати якої оформлені Актом № 1280/26-55-22-07/38703938 від 08 травня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Тенза Ліга» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року», визнано протиправними та зобов'язано ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві вилучити з інформаційної системи «Податковий блок» інформацію, внесену на підставі акта № 1280/26-55-22-07/38703938 від 08 травня 2014 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Тенза Ліга»() щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року».

Також зобов'язано ДПІ у Печерському районі Головного управління у м. Києві відновити в інформаційній системі «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларовані ТОВ «Тенза Ліга» у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період діяльності з 01 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

Таким чином, вищезгаданий акт не може бути визнаним належним та допустимим доказом вчинення платником податків порушення закону.

Крім того, не заслуговує на увагу й посилання апелянта на протоколу допиту свідка, складеного в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки будь-які свідчення та інші матеріали зібрані в рамках кримінальної справи, повинні бути оцінені органами слідства і судом з урахуванням всіх інших матеріалів, які знаходяться в справі.

Таким чином, лише вирок суду у кримінальні справі, який набув законної сили, та матеріали кримінальної справи, якими встановлено діяння, що впливають на визначення податкових зобов'язань, можуть бути використані податковим органом при наданні оцінки фінансово-господарським операціям платників податків.

Колегія суддів також звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином дослідив реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.