Справа № 820/2663/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 квітня 2015 р. № 820/2663/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов Основ`янської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро" "ПРОТОН" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Основ`янська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до суду із адміністративним позовом до Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро" "ПРОТОН", в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 280292, 91грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за ДП "Центральне конструкторське бюро" "ПРОТОН" мається податковий борг перед бюджетом зі сплати земельного податку з юридичних осіб, з податку на додану вартість, з частини чистого прибутку господарських організацій та з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, який з урахуванням нарахонваної пені, у загальному розмірі становить 280292, 91грн. та виник внаслідок несплати у встановлений строк суми податкового зобов'язання на підставі самостійно поданих податкових декларацій. У зв'язку з тим, що підприємством у добровільному порядку суму податкового зобов'язання сплачено не було, а проведені податковим органом дії щодо примусово стягнення суми не призвели до погашення податного боргу, то конролюючий орган змушений звернувся до суду із даним позовом.

Представник позивача у судове засідання 16.04.2015 року не прибув, проте звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зазначене судове засідання не прибув, із заявами про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відстуності не звертався, заперечень не надав.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП "Центральне конструкторське бюро" "ПРОТОН" , пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та перебуває на обліку як платник податків та зборів в Основ`янській ОДПІ.

В зв'язку з тим, що ДП "Центральне конструкторське бюро" "ПРОТОН" в добровільному порядку не було сплачено суму заборгованості зі сплати земельного податку з юридичних осіб, з податку на додану вартість, з частини чистого прибутку господарських організацій та з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності, яка з урахуванням нарахонваної пені, у загальному розмірі становить 280292, 91грн. та виникла внаслідок несплати у встановлений строк суми податкового зобов'язання на підставі самостійно поданих податкових декларацій, а проведені податковим органом дії щодо примусово стягнення суми не призвели до погашення податного боргу, то позивач звернувся до суду із позовом про стягнення суми боргу у примусовому порядку.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, судом враховується, що як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) відповідач в силу ч.1 ст.67 Конституції України зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Водночас з цим, відповідач зобов'язаний дотримуватись також і приписів ч.1 ст.68 Конституції України, де вказано, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом 30 статті 2 Бюджетного кодексу України податкові органи визначені як органи стягнення, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших надходжень.

Перевіряючи правомірність звернення до суду та наявність підстав для стягнення суми боргу у примусовому порядку, суд дійшов висновку про наступне.

01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України (далі - ПК України), який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем самостійно подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість № від 20.11.2014 року на суму 18890, 00грн., № від 19.12.2014 року на суму 15073, 00грн., № від 21.01.2015 року на суму 27545, 00грн. та № від 17.02.2015 року на суму 17832, 00грн. та декларацію з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності № від 05.02.2015 року на суму 140913, 00грн.

У відповідності до положень п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із п.п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України).

Положеннями п.11 ст.56 ПК України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, відповідачем у встановлені ПК України строки не було самостійно сплачено вказану суму податкового зобов'язання зі сплати ПДВ та податку на прибуток приватних підприємств, яка з урахуванням нарахованої пені у розмірі 9065, 85грн., у загальному розмірі становить 229318, 85грн., а тому дане зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Також, відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п.2-4 Постанови Кабінету міністрів України від 23 лютого 2011 р. №138 «Про затвердження Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями» частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були подані до Основ`янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області податкові декларації із земельного податку з юридичних осіб № від 12.02.2014 року та № від 28.01.2015 року, якими підприємством самостійно визначено податкове зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності у загальному розмірі 47231, 30 грн. та розрахунок частини чистого прибутку господарських організацій (державних унітарних підприємств) № від 30.10.2014 року на суму 135. 00грн. (граничний термін сплати 19.11.2014 року), № від 03.02.2015 року на суму 839, 00грн. (граничний термін сплати 19.02.2015року).

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. ( п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, відповідачем у встановлені ПК України строки не було самостійно сплачено вказану суму податкового зобов'язання, яке, з урахуванням нарахованої пені у розмірі 2768, 76грн., у загальному розмірі становлять 50974, 06грн, а тому дане зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Таким чином зальна сума заборгованості платника податків перед бюджетом складає 280292, 91 грн., у т.ч. з орендної плати за землю у розмірі 49538, 77грн., з податку на додану вартість у розмірі 88405, 85грн., з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у сумі 140913, 00грн. та з частини чистого прибутку господарських організацій у сумі 1435, 29грн.

У зв'язку з непогашенням платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань у законодавчо встановлені строки, податковою інспекцією 02.07.2012 року було прийнято відповідно податкову вимогу форми "Ю" №497, яка була отримана представником відповідача 08.07.2012року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18).

Як вбачається з наданої податковим органом роздруківки картки особового рахунку, податковий борг відповідача після надіслання (вручення) йому зазначеної податкової вимоги існував не припиняючись.

Відтак, зважаючи на положення п.59.5 ст.59 ПК України, якими передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктами 95.1 та 95.2 ст.95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення податкового боргу, який виникл внаслідок несплати у встановлений строк сум узгодженого податкового зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Основ`янської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро" "ПРОТОН" про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Центральне конструкторське бюро" "ПРОТОН" (61001, Харківська область, м. Харків, майдан Повстання, б. 7/8, код 14309408) податковий борг зі сплати земельного податку з юридичних осіб, з податку на додану вартість, з частини чистого прибутку господарських організацій та з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності на користь:

- державного бюджету у відділення УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, код одержувача (37999628) в установі банку ГУДКСУ В Харківській Області, на розрахунковий рахунок 0011, код бюджетної класифікації 14010100 в розмірі 88405 (вісімдесят вісім тисяч чотириста п`ть) грн. 85 коп.;

- державного бюджету у відділення УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, код одержувача (37999628,) в установі банку ГУДКСУ В Харківській області, на розрахунковий рахунок 0011, код бюджетної класифікації 21010100 в розмірі 1435 (одна тисяча чотириста тридцять п`ять) грн. 29 коп.;

- державного бюджету у відділення УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, код одержувача (37999628,) в установі банку ГУДКСУ В Харківській області, на розрахунковий рахунок 0011, код бюджетної класифікації 18010500 в розмірі 49538 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 77 коп.;

- до державного бюджету у відділення УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, код одержувача (37999628) в установі банку ГУДКСУ В Харківській області, на розрахунковий рахунок 0011, код бюджетної класифікації 11020100 в розмірі 140913 (сто сорок тисяч дев`ятсот тринадцять) грн.00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя Горшкова О.О.