Справа № 810/978/15
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року 810/978/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скрипки І.М., секретар судового засідання Приходько Н.І., за участю:

представника позивача - Рокітова О.В.,

представника відповідача - Литвина В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекса Груп» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

11 березня 2015 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекса Груп» (товариство, ТОВ «Алекса Груп») із позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (Броварська ОДПІ, Інспекція) про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Зазначали, що підприємством своєчасно та належним чином сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Стверджували, що 8 липня 2014 року товариством «Алекса Груп» правомірно перераховано єдиний внесок за червень 2014 року до ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києва, оскільки станом на 17 липня 2014 року позивач знаходився на обліку як платник податків саме у цій податковій інспекції, тому Броварською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області протиправно нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску за червень 2014 року.

Посилаючись на порушення відповідачем положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», просили скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 18 листопада 2014 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, у тому числі і у письмових запереченнях. Вказав, що позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за червень 2014 року не за основним місцем обліку платника єдиного внеску, що потягло за собою виникнення недоїмки у товариства за таким платежем, а тому Інспекцією правомірно прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши інші докази, зокрема, письмові, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи із такого.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекса Груп» є юридичною особою, зареєстроване 25 вересня 2013 року (а.с.28-32).

Судом встановлено, що 18 листопада 2014 року відповідачем прийнято рішення №, яким на підставі частини десятої та пункту 2 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 22 липня 2014 року по 7 серпня 2014 року до ТОВ «Алекса Груп» застосовано штраф у розмірі 550,96 грн. та нараховано пеню у сумі 93,66 грн. (а.с.9).

Вказане рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Однак, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області у рішенні від 29 грудня 2014 року №803/10/10-36-10-01-04 (а.с.10-11) та Державною фіскальною службою України у рішенні від 10 лютого 2015 року №2583/6/99-99-10-07-07-15 (а.с.12) рішення Броварської ОДПІ від 18 листопада 2014 року № залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що підставою для винесення оскаржуваного рішення стала наявність у товариства «Алекса Груп» станом на 21 липня 2014 року, заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску за червень 2014 року у сумі 5509,63 грн., що підтверджується зворотнім боком облікової картки позивача (а.с.44). Пояснив, що єдиний внесок сплачується за основним місцем обліку платника саме єдиного внеску, при цьому, при зміні основного місця обліку платника податків процедура сплати податків і єдиного внеску - різниться. Так, податки можуть сплачуватись до кінця відповідного року за попереднім місцем обліку, у той же час, сплата єдиного внеску проводиться саме за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Представник позивача зазначив, що 8 липня 2014 року товариством «Алекса Груп» сплачено єдиний соціальний внесок за червень 2014 року у сумі 5509,63 грн. на рахунки ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києва, на підтвердження чого надав примірник платіжного доручення №216 (а.с.14). Також подав витяг з реєстру платників податку на додану вартість від 17 липня 2014 року на підтвердження перебування на обліку в ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києва як платника такого податку (а.с.13).

У той же час, представник відповідача у судовому засіданні надав завірену копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 4 липня 2014 року (а.с.43), оригінал якої міститься в обліковій справі платника податків - ТОВ «Алекса Груп» і досліджений у судовому засіданні, який надано відповідачу органом державної реєстрації. Із такої виписки вбачається, що станом на 4 липня 2014 року місцезнаходженням позивача було місто Бровари, вулиця В'ячеслава Чорновола, будинок 15, приміщення №102. Крім того, за даними із такого реєстру на 4 липня 2014 року позивач уже був взятий на облік як платник єдиного внеску у Броварській ОДПІ. Також надано копію заяви товариства «Алекса Груп» форми №1-ОПП, поданої до Броварської ОДПІ 4 липня 2014 року, стосовно взяття на облік платником податку у такому контролюючому органі. Тому, представник податкового органу стверджував, що товариством помилково сплачено єдиний внесок 8 липня 2014 року на рахунок ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києва, оскільки його необхідно було сплачувати станом на вказану дату саме до Броварської ОДПІ. Представник Інспекції вказав і те, що сплачена сума коштів на рахунки ДПІ у Печерському районі на рахунок Броварської ОДПІ перерахована не була, у зв'язку із чим у позивача виникла заборгованість і у подальшому суми сплаченого єдиного внеску спочатку зараховувались у погашення існуючого боргу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (Закон №2464-VI).

За приписами абзацу другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

У силу положень частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

За змістом статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

За визначенням у статті 1 цього ж Закону недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

За нормами абзацу першого частини п'ятої статті 9 Закону №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За правилами частини сьомої цієї ж статті єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

У силу положень частини першої статті 5 Закону взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників. Взяття на облік осіб, зазначених: в абзацах другому, третьому, п'ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, на яких поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», - здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей; в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», - здійснюється не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від них відповідної заяви.

За правилами частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У відповідності до пункту першого розділу другого Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 9 вересня 2013 року №458 (який діяв на момент виникнення спірних відносин) взяття на облік платників єдиного внеску, на яких поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», здійснюється органом доходів і зборів за місцезнаходженням чи місцем проживання на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом №755, не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей органом доходів і зборів.

Дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку взаємного обміну інформацією передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання (пункт 4 Порядку).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб та фізичних осіб - підприємців, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом №755 (пункт 5 Порядку).

Суд враховує і вимоги статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», згідно з якою відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

За наведеного, суд констатує, що чинним законодавством встановлено особливий порядок постановки на облік платника єдиного внеску та сплати такого збору, відмінний від такого порядку для сплати податків.

При цьому, взяття на облік як платника єдиного внеску позивача повинно здійснюватися на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей. Враховуючи, що в матеріалах справи наявна виписка із до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якої видно, що станом на 4 липня 2014 року місцезнаходженням позивача було місто Бровари, а також те, що станом на таку дату він був зареєстрований платником єдиного внеску у Броварській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, тому зобов'язаний був сплачувати єдиний внесок саме до такої Інспекції.

При цьому, суд не може розцінювати як належну сплату єдиного внеску позивачем за червень 2014 року на рахунок ДПІ у Печерському районі, оскільки на час проведення такої оплати (8 липня 2014 року) він був платником єдиного внеску у іншому податковому органі.

За правилами статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз викладених законодавчих норм та обставин справи свідчить про те, що відповідач, у випадку, який розглядається, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законами України, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

У той же час, за правилами частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. У випадку, який розглядається, позовні вимоги є майновими, а їх розмір становить 644,62 грн. Оскільки 2 відсотки від такої суми складає 12,89 грн., то розмір судового збору становить 1827,00 грн., враховуючи, що він не може бути меншим за 1,5 розміру мінімальної заробітної плати.

У частині третій статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач відповідно до квитанцій №881/з37 від 2 березня 2015 року та №881/з34 від 20 березня 2015 року сплатив судовий збір у загальній сумі 182,70 грн.; тому сума судового збору, яка підлягає стягненню із Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекса Груп» до Державного бюджету України, складає 1644,30 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн.).

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекса Груп» до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 23 квітня 2015 р.