Справа № 808/1388/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року 14 год. 25 хв. Справа № 808/1388/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Запорізького міського центру зайнятості

про: зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Запорізького міського центру зайнятості, в якій позивач просить суд:

- зобов'язати Запорізький міський центр зайнятості без присутності ОСОБА_2 зняти з реєстрації трудовий договір укладений 18.02.2013 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2, зареєстрований в центрі зайнятості 20.02.2013 за № 7.

У судове засідання представники сторін не прибули. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином відповідно до приписів КАС України.

Представниками сторін надано клопотання про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 41 КАС України суд під час розгляду адміністративної справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи викладене, суд вирішив не відкладати розгляд справи та приймати рішення на підставі наявних у ній доказів.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач вважає відмову відповідача у знятті з реєстрації трудового договору необґрунтованою та такою, що заважає сторонам виконувати свої права та обов'язки.

Від відповідача надійшли пояснення з приводу позовних вимог, в яких він зазначає, що в Запорізькому міському центрі зайнятості зареєстрований трудовий договір № 2, що був укладений 18.02.2013 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (ід. н. НОМЕР_1).

З метою зняття з реєстрації даного договору, у зв'язку з припиненням позивачем діяльності на території АР Крим, позивач звернулась до Запорізького міського центру зайнятості, при цьому ОСОБА_3 була відсутня. Позивач надала документи, а саме: заяву ОСОБА_2 (ід. н. НОМЕР_1) про звільнення за угодою сторін від 03.07.2014, заяву позивача про зняття з реєстрації трудового договору від 27.08.2014.

Згідно пункту 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір, тобто повідомлення центру зайнятості про припинення трудових відносин покладено на обидві сторони трудового договору.

Отже, з огляду на зазначене, відмова Запорізького міського центру зайнятості позивачеві у знятті з реєстрації трудового договору є правомірною, а твердження позивача про незаконність цієї відмови - безпідставним, але, з огляду на наявність об'єктивних причин, пов'язаних зі знаходженням найманого працівника на території АР Крим, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, позивачу було запропоновано вирішити питання щодо розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації у судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

18.02.2013 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2, було укладено безстроковий трудовий договір відповідно до якого ОСОБА_2 було прийнято на посаду продавця. Вказаний договір 20.02.2013 зареєстровано Запорізьким міським центром зайнятості за № 7.

03.07.2014 ОСОБА_2 звернулася до ФОП ОСОБА_1 з заявою про звільнення за угодою сторін, в якій просила звільнити її з 21.07.2014.

Після цього Трудовий договір було розірвано сторонами 21.07.2014 за угодою сторін, згідно п.1. ст. 36 Кодексу законів про працю України, про що свідчать підписи Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та працівника ОСОБА_2 у трудовому Договорі.

З реєстрації в Запорізькому міському центрі зайнятості Трудовий договір від 18.02.2013 № 7 знято не було.

Як встановлено з матеріалів справи Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 27.08.2014 звернулася до Запорізького міського центру зайнятості з Заявою про зняття з реєстрації трудового договору, укладеного 18.02.2013 між ФОП ОСОБА_1 та працівником ОСОБА_2 В свої заяві ФОП ОСОБА_1 зазначила, що через відсутність телефонного та поштового зв'язку з ОСОБА_2 будь-яке спілкування з найманим працівником відсутнє, місцеперебування останнього невідоме, в зв'язку з чим забезпечити явку ОСОБА_2 до Запорізького міського центру зайнятості для знаття трудового договору з реєстрації не має можливості та просила зняти з реєстрації трудовий договір з відповідною відміткою у книзі реєстрації трудових договорів.

12.09.2014 на адресу ФОП ОСОБА_1 надійшла відповідь Запорізького міського центру зайнятості від 09.09.2014 № 3362/01-21 в якій зазначалося, що повідомлення центру зайнятості про припинення трудових відносин покладено на обидві сторони трудового Договору та що за відсутності працівника у Запорізького міського центру зайнятості відсутні правові підстави для зняття трудового договору з реєстрації.

Розглянувши подані документи та матеріали, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24-1 Кодексу законів про працю України (в редакції, що діяла на момент укладання трудового договору) було передбачено, що у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Відповідно до положень пунктів 8-10 Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260 , у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів.

З аналізу вказаних норм встановлено, що вказаний Порядок розглядає лише випадки розірвання договорів, які пов'язані з розірванням строкових трудових договорів (п. 8 цього Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково), а також випадки, пов'язані з розірванням трудових договорів за ініціативою фізичної особи (п. 9 - зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника), але взагалі не розглядає і не коментує питання, пов'язані зі звільненням працівника за згодою сторін при складанні безстрокового трудового договору.

Отже, даним Порядком взагалі не розглядаються випадки, коли рішення про розірвання трудових відносин (за статтею 36 Кодексу законів про працю України) між фізичною особою та працівником вже ними прийняте, і підписи сторін, які підтверджують розірвання договору, вже існують.

Центр зайнятості не має права заважати сторонам в розірванні договору. Також діючим законодавством не визначені обставини, за якими центри зайнятості мали б право у необмеженому часі тримати без зняття з реєстрації трудовий договір, який фактично розірвано сторонами.

Суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено примусового приводу найманого працівника до центрів зайнятості з метою зняття з реєстрації трудових договорів. Проте, суд вважає, що відсутність у чинному законодавстві порядку вирішення наведеного питання створює негативні наслідки для позивача.

Також суд бере до уваги, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, відсутності у чинному законодавстві порядку зняття з реєстрації трудового договору за відсутності працівника, з метою захисту законних інтересів позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Запорізького міського центру зайнятості є обґрунтованим та такими, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Запорізький міський центр зайнятості без присутності ОСОБА_2 зняти з реєстрації трудовий договір укладений 18.02.2013 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2, зареєстрований в центрі зайнятості 20.02.2013 за № 7.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький