Справа № 242/2926/14-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2015 р. м. Київ К/800/9396/15

суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, третя особа - ДП «Селидіввугілля» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, що переглядається за касаційними скаргами ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року та Управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області (далі - Управління ПФ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначав, що має достатній стаж роботи на підземних роботах і має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). Однак, рішенням Управління ПФ від 12 серпня 2014 року № 1102 йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії.

Посилаючись на те, що пільговий стаж роботи підтверджується належними документами, просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати протиправним і скасувати рішення Управління ПФ від 12 серпня 2014 року № 1102, зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву від 4 серпня 2014 року № 2070 про призначення пенсії, а також зарахувати до пільгового стажу періоди: навчання в ПТУ № 41 з 1 вересня 1985 року по 16 липня 1986 року; роботи на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» на дільниці ЕМС з 1 серпня 1986 року по 23 жовтня 1986 року та з 10 квітня 1989 року по 13 листопада 1990 року електрослюсарем підземним; роботи у Селидівському ШПУ тресту «Селидіввуглебуд» з 19 листопада 1990 року по 23 квітня 1991 року та з 29 березня 1993 року по 31 березня 1995 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті; роботи на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Коротченко» з 11 березня 1992 року по 23 березня 1993 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею; роботи на Шахті « 1-3 Новогродівська» з 7 квітня 1997 року по 31 січня 1999 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею на дільниці ЕМО; роботи на Шахті «Павлоградська» з 10 травня 2002 року по 29 травня 2007 року електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року постанову суду першої інстанції в частині зобов'язання Управління ПФ зарахувати до пільгового стажу роботи періоду навчання з 1 вересня 1985 року по 16 липня 1986 року скасовано, а у задоволенні цієї вимоги - відмовлено. В решті - постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Управління ПФ у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційних скарг, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 4 серпня 2014 року звернувся до Управління ПФ із заявою про призначення пенсії згідно зі статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Рішенням Управління ПФ від 12 серпня 2014 року № 1102 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, оскільки він не має необхідних 25 років пільгового стажу роботи. Відповідно до розглянутих документів страховий стаж позивача становить 26 років 3 місяці 4 дні, а стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію - 21 рік 8 місяців 6 днів

До пільгового стажу не зараховано періоди учбової відпустки, безкоштовних відпусток та відряджень. Період роботи в Селидівському ШПУ тресту «Селидіввуглебуд» з 19 листопада 1990 року по 23 квітня 1991 року, з 29 березня 1993 року по 31 березня 1995 року та періоди роботи за професією електрослюсар підземний дільниці ЕМО зараховано до пільгового стажу за фактично відпрацьований під землею час згідно постанови № 383 від 18 листопада 2005 року (назву та видавника постанови не уточнено).

Крім того, до пільгового стажу не зараховано період навчання за спеціальністю електрослюсар підземний з 1 вересня 1985 року по 16 липня 1986 року в ПТУ № 41 міста Селидове, оскільки в цей період ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з шахтою «Україна», де працював на поверхні і не отримував тарифну ставку, передбачену для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з висновком якого частково погодився апеляційний суд, виходив з того, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а враховуючи, що спірні періоди відображені у трудовій книжці позивача, вони підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи.

При цьому, апеляційний суд звернув увагу не те, що в період навчання в ПТУ № 41 з 1 вересня 1985 року по 16 липня 1986 року позивач працював учнем токаря в електромеханічній службі на шахті «Україна» і не отримував тарифну ставку підземного робітника, а значить цей період стажу не є пільговим.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України частково погоджується з висновками судів.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1788-ХІІ працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Враховуючи, що трудова книжка ОСОБА_4 містить записи про те, що він в період з 19 листопада 1990 року по 23 квітня 1991 року, з 29 березня 1993 року по 31 березня 1995 року, з 11 березня 1992 року по 23 березня 1993 року, з 7 квітня 1997 року по 31 січня 1999 року, з 10 травня 2002 року по 29 травня 2007 року працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про зарахування вказаних періодів до пільгового стажу.

Водночас, передчасним є висновок судів про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 1 серпня 1986 року по 23 жовтня 1986 року та з 10 квітня 1989 року по 13 листопада 1990 року електрослюсарем підземним.

Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка позивача не містить записів про те, що в ці періоди він працював повний робочий день під землею.

За правилами пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (абзац 1). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (абзац 2).

Матеріали справи не містять відповідних довідок або інших доказів щодо зайнятості позивача повний робочий день під землею у період з 1 серпня 1986 року по 23 жовтня 1986 року та з 10 квітня 1989 року по 13 листопада 1990 року.

За таких обставин, вирішення питання про пільговий характер стажу у названі періоди є передчасним, а судові рішення в цій частині вимог не можна вважати такими, що відповідають вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами якої судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, цей позов у частині вимог про зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 1 серпня 1986 року по 23 жовтня 1986 року та з 10 квітня 1989 року по 13 листопада 1990 року підлягає направленню на новий розгляд.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періоду навчання позивача з 1 вересня 1985 року по 16 липня 1986 року.

Згідно із підпунктом «з» пункту 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590 (чинна на момент навчання позивача), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також, зокрема, навчання в системі професійно-технічної освіти. При цьому, вказаний в підпункті прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивач 30 серпня 1985 року прийнятий на шахту «Україна» учнем токаря в електромеханічну службу та 1 серпня 1986 року переведений підземним електрослюсарем.

Отже, враховуючи, що позивач в період після закінчення навчання в

ПТУ (16 липня 1986 року) до 1 серпня 1986 року працював учнем токаря в

електромеханічній службі (яка не дає право на пільгове зниження пенсійного віку), суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого

висновку, що позовні вимог про зарахування цього періоду до пільгового стажу є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись статтями 222, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року в частині задоволених позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Селидове Донецької області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_4 періоди роботи на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» на дільниці ЕМС з 1 серпня 1986 року по 23 жовтня 1986 року та з 10 квітня 1989 року по 13 листопада 1990 року скасувати, а справу в цій частині вимог направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті - постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року та змінену нею постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов