Справа № 11273/10/1570
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 11273/10/1570

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження м.Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015р. про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання по справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області до Дочірнього підприємства «Золота рибка» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010р. Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області (далі УПФУ) звернулося в суд із позовом до Дочірнього підприємства «Золота рибка» про стягнення заборгованості в сумі 33126,87грн. та постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2010р., яка набрала законної сили, адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

10.05.2012р. по вказаній адміністративній справі видано виконавчий лист. На протязі часу з 2012р. по листопад 2014р. було проведено цілу низку виконавчих дій, дій з боку УПФУ, щодо сплати Товариством заборгованості, але це позитивного результату не дало.

Постановою головного державного виконавця від 13.11.2014р. вимогу про сплату боргу від 05.04.13р №Ю-7-У повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».

03.02.2015р. УПФУ подало заяву про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що державним виконавцем не вжито в повному обсязі усіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» дій щодо можливості стягнення з відповідача залишку боргу, які полягають у порушенні відносно керівника такого Товариства кримінальної справи.

Вважаючи, що за виконавчим документом, а саме вимогою про сплату недоїмки, виконавчою службою здійснювалися дії з примусового виконання, тому підстав для вирішення питання щодо притягнення керівника підприємства до кримінальної відповідальності за ініціюванням Пенсійного фонду немає, а тому суд своєю ухвалою від 13 лютого 2015р. відмовив у задоволені заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання .

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, ухвали суду без змін, з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.199КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відмовляючи у задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що органами виконавчої служби здійснювалися заходи із примусового виконання виконавчого документу, за яким передбачено стягнення однієї і тієї ж заборгованості боржника, що й за виконавчим листом, виданим Одеським окружним адміністративним судом, тому необхідності у повторному пред'явленні виконавчого листа для виконання немає.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2010р. по справі №2а-11273/10/1570, яка набрала законної сили, адміністративний позов УПФУ до ДП «Золота рибка» про стягнення заборгованості в сумі 33126,87грн. задоволено у повному обсязі та 10.05.2012р. судом видано виконавчий лист.

Постановою Господарського суду Одеської області від 01.08.2012р. ДП «Золота рибка» визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру (справа №5017/2109/2012).

14.09.2012р. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа закінчено, виконавчий лист переданий ліквідатору.

Між тим, ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2012р. провадження у справі №5017/2109/2012 припинено, повноваження ліквідатора Дочірнього підприємства «Золота рибка» припинено та оригінал виконавчого листа по справі №2а-11273/10/1570 повернуто ліквідатором стягувачу у зв'язку з припиненням провадження у справі про банкрутство боржника.

25.09.2012р. між Управлінням Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі та Дочірнім підприємством «Золота рибка» було укладено договір №9 про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків в розмірі 22827,34грн. на період з 25.09.2012р. по 30.09.2014р.

Згідно із зазначеним договором, суми заборгованості із сплати страхових внесків, які не погашені на день укладання договору, розстрочуються та підлягають сплаті рівними частинами протягом 24 календарних місяців, починаючи з місяця подання платником заяви.

25.09.2012р. боржником сплачено 1000грн. (зараховано 693,79грн.) та 18.10.2012р. сплачено 2000грн.

У зв'язку з несплатою чергової частки розстроченої заборгованості протягом двох місяців 21.02.2013р. стягувачем направлено ДП «Золота рибка» повідомлення про дострокове розірвання договору №9 про розстрочення боргу від 25.09.2012р.

На підставі п.2.2 договору УПФУ сформовано вимогу до боржника про сплату боргу від 05.04.13р №Ю-7-У на суму 32611,34грн.

30.04.2013р. зазначену вимогу направлено для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Постановою головного державного виконавця від 13.11.2014р. вимогу про сплату боргу від 05.04.13р № Ю-7-У повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як визначено в ч.1 ст.261КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ч.5 цієї ж статті, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Як вбачається з постанови державного виконавця (а.с.75), виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 13.11.2015р. Тобто, строк для повторного пред'явлення до виконання виконавчого листа не пропущений. (????)

В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа для виконання стягувач вказує на ч.2 ст.90 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону, та вказує, що єдиною можливістю стягнення з боржника залишку боргу є порушення відносно його керівника кримінальної справи, для чого необхідно пред'явити до примусового виконання виконавчий лист.

З цього питання суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності не входить до повноважень ні Пенсійного Фонду України, ні його територіальних органів.

Між тим, судова колегія не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки УПФУ цілком правомірно зазначає на необхідності вжиття з боку ДВС усіх передбачених діючим законодавством мір по поверненню заборгованості. Як у заяві про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, так і у апеляційній скарзі апелянт зазначає, що таке питання вирішується саме державним виконавцем шляхом складання відповідного акту, який надається до правоохоронних органів, а не Пенсійним фондом, як помилково зазначено судом першої інстанції.

Разом з цим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що оскільки строк для повторного пред'явлення виконавчого документу не закінчився, підстав для поновлення такого строку немає, що було вірно зазначено судом першої інстанції. Але вважати, що з боку державного виконавця у повному обсязі вжиті усі необхідні виконавчі дії немає. Відповідні питання повинні вирішуватися шляхом звернення до суду із адміністративним позовом, а ні як шляхом поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2015р. про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук