Справа № 0870/10377/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2015 року м.Київ К/800/43414/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Стрелець Т.Г.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя» до Запорізької митниці про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя» звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці, в якому, з урахуванням уточнень від 28 січня 2013 року та від 22 березня 2013 року, просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 12 жовтня 2012 року №№92 та 93.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірність винесення відповідачем вказаних податкових повідомлень-рішень, оскільки відповідно до Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Держмитслужби України від 09 липня 1997 року №307, та на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, ним було заявлено передбачені законодавством відомості щодо найменування товару та коду товару за УКТЗЕД, під час митного оформлення товару він керувався відомостями з реєстраційного посвідчення Державного комітету ветеринарної медицини України з додатками, при митному оформленні у митних органів не виникало питання щодо класифікації товару за кодом , тому підстав класифікувати товар за іншим кодом не було.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року, позов задоволено; скасовано податкові повідомлення-рішення від 12 жовтня 2012 року, винесені Запорізькою митницею у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Запоріжжя»: №92 - про визначення суми податкового зобов'язання за платежем: ввізне мито у розмірі 45238,41 грн.; №93 - про визначення суми податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 9049,29 грн.

При винесенні рішень суди першої та апеляційної інстанцій виходили із протиправності оскаржуваних податкових-повідомлень рішень про нарахування податкових зобов'язань, оскільки при митному оформленні позивач керувався інформацією виробника, яка в повній мірі характеризує імпортований товар. Судами також зазначено, що якщо митний орган, приймаючи митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкового зобов'язання.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Запорізька митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судові рішення скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

У касаційній скарзі відповідач зазначає про правомірність проведення митницею невиїзної документальної перевірки, за результатами якої встановлені порушення класифікації товарів, а саме Основних правил інтерпретації товарів, затверджених Законом України «Про митний тариф» та Пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом Державної митної служби України №1561. Податкові повідомлення рішення вважає законними та обґрунтованими.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27 вересня 2012 року Запорізькою митницею, на виконання наказу Запорізької митниці від 10 серпня 2012 року №477 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «Інтер-Запоріжжя» вимог законодавства України з питань державної митної справи», а також виявлення ознак, що свідчать про порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «Інтер-Запоріжжя» вимог законодавства України з питань державної митної справи на предмет правильності класифікації товару «Вітамінно-мінеральний премікс Сальвамікс Нутріл Селен. Суміш вітамінів та мінералів (Віт.А, віт.Д3, віт.Е, віт.С, віт.К3, віт.В1, віт.В2, віт.В6, віт.В12, Селен)…» за кодом згідно з УКТЗЕД за МД від 23 грудня 2010 року №112000010/2010/010579, від 17 січня 2011 року №112000010/2011/000215, від 23 лютого 2011 року №112000010/2011/001376. За результатами перевірки складено акт №н/0033/12/112000006/.

Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товару декларантом порушено вимоги Основних правил інтерпретації класифікації товарів УКТЗЕД, зокрема №1, №6, затверджених Законом України «Про митний тариф України» від 05 квітня 2001 року №2371-ІІІ (зі змінами та доповненнями), нової редакції Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженої наказом Держмитслужби України від 28 листопада 2007 року №1007, Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Держмитслужби України від 31 січня 2004 року №68 та Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Держмитслужби України від 30 грудня 2010 року №1561, що призвело до заниження податкового зобов'язання на загальну суму 46656,26 грн. і підлягає перерахуванню до Державного бюджету України, з них:

- ввізне мито (вид 020) у сумі 38880,21 грн. (нарахування податкового зобов'язання здійснено на підставі ст.ст.3, 4 Закону України «Про Єдиний митний тариф» від 05 лютого 1992 року №2097-ХІІ (зі змінами та доповненнями) чинного на час митного оформлення;

- ПДВ (вид 028) у сумі 7776,05 грн. (нарахування податкового зобов'язання здійснено на підставі п.п.4.3 п.4 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями), п.п.в) п.185.1 ст.185; п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України чинного на час митного оформлення).

На підстав акту перевірки Запорізькою митницею прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 12 жовтня 2012 року №№92 та 93.

Відповідно до п.35 ст.1 Митного кодексу України пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур.

Згідно п.19 ст.1 Митного кодексу України митні процедури - це операції, пов'язані зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також зі справлянням передбачених законом податків і зборів.

За приписами ст.313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (стаття 69 МК).

Аналіз положень наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідно до ст.88 Митного кодексу України на декларанта покладено обов'язок надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи вантажну митну декларацію, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань у зв'язку з виявленням помилки стосовно класифікації товару, за виключенням випадку коли така помилка була наслідком протиправних дій імпортера, зокрема, зазначення у вантажній митній декларації недостовірних відомостей.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 04 листопада 2014 року у справі № 21-479а14.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками документальної невиїзної перевірки встановлено порушення вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів та Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, тобто встановлено неправильну класифікацію товару, а не виявлено помилки у вантажних митних деклараціях у зв'язку з поданням позивачем недостовірних відомостей.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність донарахування митницею податкових зобов'язань та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Також колегія суддів знаходить за можливе задовольнити клопотання Запорізької митниці Міндоходів про заміну відповідача Запорізьку митницю її правонаступником Запорізькою митницею Міндоходів.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року залишити без змін.

Замінити відповідача у справі Запорізьку митницю її правонаступником - Запорізькою митницею Міндоходів.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді