Справа № 165/925/15-а
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/925/15-а
Провадження № 2-а/165/23/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ УХВАЛА
16 квітня 2015 року м. Нововолинськ
Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Василюк А.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в м. Нововолинську до Нововолинського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області про визнання відмови в складанні акта розслідування професійного захворювання протиправними та зобовязання скласти акт розслідування професійного захворювання за формою П-4,
10 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Нововолинського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області про визнання відмови в складанні акта розслідування професійного захворювання протиправними та зобовязання скласти акт розслідування професійного захворювання за формою П-4.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати у порядку адміністративного судочинства.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Статтею 3 КАС України визначено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Категорії спорів, що складають предмет адміністративної юрисдикції наведені у частині першій статті 17 КАС України, але основу правил визначення юрисдикції адміністративного суду складає категорія публічно-правового спору.
Правовідносини, з яких виникають публічно-правові спори, завжди побудовані на принципі влади підпорядкування. Ознакою публічно-правового спору є участь у ньому з однієї сторони субєкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владну управлінську функцію, тобто, формує волевиявлення держави, яке є обовязковим для зобовязаної особи. Воля субєктів владних повноважень оформлюється в адміністративних актах (рішеннях), які є обовязковими до виконання субєктами, яким вони адресовані (імперативний припис).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України, до юрисдикції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін субєкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Правовий аналіз наведених норм права дає всі підстави стверджувати, що під справою адміністративної юрисдикції розуміють переданий на вирішення адміністративного суду спір, що виник між двома субєктами, стосовно їх прав та обовязків у певних правовідносинах, в яких хоча б один з цих субєктів законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого, а останній зобовязаний виконувати вимоги та приписи такого владного субєкта.
Таким чином, необхідною ознакою субєкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій у тих правовідносинах, в яких виник спір між сторонами.
Отже, у випадку, коли субєкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції по відношенню до іншого субєкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно не відноситься до компетенції адміністративних судів.
У звязку з цим, необхідною та єдиною ознакою субєкта владних повноважень є здійснення цим субєктом владних управлінських функцій, при цьому функції повинні здійснюватись субєктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.
Зазначений спір не повязаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає можливість розгляду справи у порядку адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що цей спір повязаний з зобовязанням відповідача зібрати комісію та скласти акт розслідування професійного захворювання за формою П-4, що виключає можливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.
Згідно з частиною другою статті 171 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 22 Закону України Про охорону праці, передбачено, що роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими обєднаннями профспілок.
Таким чином, відносини, що виникають в ході проведення роботодавцем комісійного розслідування хронічного захворювання та затвердження його результатів в Акті про розслідування професійного захворювання, відноситься до сфери відносин між роботодавцем (або його правонаступником) і працівником щодо забезпечення охорони життя і здоровя у процесі трудової діяльності. Такі відносини відносяться до категорії трудових правовідносин, і не вміщують ознак публічних відносин.
Вважаю, що за таких обставин відсутній публічно-правовий спір, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.
Порушення судом визначеної законом юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення спорів є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.
Наведені обставини виключають можливість розгляду цієї справи Нововолинським міським судом, як адміністративним судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
Також звертаю увагу на те, що відповідно до частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. У звязку з наведеним, розяснюю позивачу його право на звернення з позовом до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись ст.106, ст.108 КАС України, суддя,
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в м. Нововолинську до Нововолинського міськміжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області про визнання відмови в складанні акта розслідування професійного захворювання протиправними та зобовязання скласти акт розслідування професійного захворювання за формою П-4.
Розяснити ОСОБА_1, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Василюк