Справа № 756/17127/14-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
позивача ОСОБА_5
представника позивачаОСОБА_6
представника відповідача Кучерявого О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_8 про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування рішення Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації та розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 686 від 30.12.2013 р. в частині призначення опікуном ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

В судове засідання з'явилися позивач та її представник, апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є рідною бабою малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мати дитини, ОСОБА_12 та батько, ОСОБА_13, який відбуває покарання у Білоцерківській виправній колонії, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2013 року були позбавлені батьківських прав.

17.09.2013 ОСОБА_5 звернулася із заявою до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, в якій просила погодити тимчасове проживання її онука у її сім'ї до вирішення питання призначення її опікуном над дитиною.

Наказом Служби у справах дітей від 23.09.2013 № 63-0Д встановлено місцем тимчасового перебування малолітнього ОСОБА_9 сім'ю бабусі дитини ОСОБА_5, до прийняття рішення про влаштування дитини в сімейну форму виховання.

Розпорядженням Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації від 28.11.2013 № 607 ОСОБА_9 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно з актом від 04.12.2013 ОСОБА_9 було передано Службі у справах дітей Оболонського районної у місті Києві державної адміністрації у зв'язку із виявленням малолітнього хлопчика без супроводу дорослих.

Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.12.2013 №651 малолітнього ОСОБА_9 влаштовано на виховання в державний дитячий заклад на повне державне утримання..

24.12.2013 ОСОБА_8 подано заяву, в якій вона просила призначити її опікуном над малолітнім ОСОБА_9

За результатами розгляду заяви 30 грудня 2013 року Оболонською районною у місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження №686 про призначення ОСОБА_8 опікуном ОСОБА_9, який буде проживати разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_1.

31 грудня 2013 року складено акт про передачу ОСОБА_9 у сім'ю опікуна ОСОБА_8.

Не погоджуючись з рішеннями відповідачів щодо призначення опікуном ОСОБА_9 ОСОБА_8, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статтею 23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація вирішує питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та/або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей, а також вживає інших заходів щодо соціального захисту дітей, віднесених до її компетенції законом.

Відповідно до пункту 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (зі змінами та доповненнями) тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та кримінальна міліція у справах дітей органів внутрішніх справ.

Дитина, яка залишилась без батьківського піклування, тимчасово може бути влаштована у: притулок для дітей служби у справах дітей (далі - притулок); центр соціально-психологічної реабілітації дітей (далі - центр); соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко); заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; сім'ї громадян.

Згідно з пунктом 32 Порядку №866 якщо під час обстеження умов перебування дитини підтвердився факт залишення дитини без батьківського піклування, служба у справах дітей або виконавчий орган сільської, селищної ради протягом одного дня забезпечують тимчасове влаштування такої дитини.

Відповідно пункту 35 цього Порядку після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім'ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу).

Відповідно до пункту 38 Порядку діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть бути влаштовані в сім'ї осіб, які зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до пункту 40 Порядку особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім»ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем проживання перелік документів, передбачений цим пунктом.

Відповідно до пункту 41 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, повноваження служби у справах дітей у випадку, якщо до неї звернулась особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, з урахуванням результатів навчання у центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

Пунктом 42 Порядку закріплено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом.

Відповідно до пункту 44 Порядку Рішення про встановлення опіки, піклування приймається у місячний строк після подання заяви і документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, позивач просить скасувати розпорядження Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації №686 від 30.12.2013 року в частині призначення опікуном ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 мотивуючи тільки тим, що позивач є бабусею дитини, тобто родичкою, а тому має першочергове право на призначення її опікуном. Будь-яких інших доводів з приводу необхідності скасування розпорядження ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні позивачем наведене не було.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що позивач ОСОБА_5 на момент призначення опіки над дитиною зловживала алкогольними напоями та мала діагноз «алкогольний синдром». ОСОБА_5 було рекомендовано пройти курс лікування. Крім того, в матеріалах справи міститься Акт обстеження умов проживання від 4 грудня 2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 вживає алкогольні напої, не дбає про здоров»я дитини, не може здійснювати догляд за малолітньою дитиною. Умови проживання дитини незадовільні, квартира потребує капітального ремонту.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що на момент прийняття розпорядження Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації №686 від 30.12.2013 року в частині призначення опікуном ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11, в наявності у суб'єкта владних повноважень перебували тільки документи, зібрані ОСОБА_8 відповідно до переліку, передбаченого п.40 Порядку та її заява про бажання бути опікуном ОСОБА_9 Будь якої заяви та необхідного пакету документів від позивача ОСОБА_5 до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації не надходило. Як встановлено колегією суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.Києва від 16 жовтня 2014 року, ОСОБА_5 звернулась до Служби у справах дітей Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації із заявою про надання опіки над ОСОБА_9 тільки 30 травня 2014 року, тобто після прийняття відповідачем спірного розпорядження.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_5 зверталась із проханням надати їй під опіку ОСОБА_9 до Вишгородської районної державної адміністрації за місцем свого проживання. Однак, також вже після прийняття відповідачем спірного розпорядження.

Відповідно до ст..71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи наведене вище, з матеріалів справи не вбачається і під час судового розгляду не встановлено порушення відповідачами вимог чинного законодавства при прийнятті спірного рішення та порушення у зв'язку з цим прав позивача, відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Та обставина, що в подальшому 15.05.2014 Службою у справах дітей та сім'ї Вишгородської районної державної адміністрації надано Висновок щодо ОСОБА_5 про можливість громадянина виконувати обов'язки опікуна, піклувальника, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки цим не спростовується правомірність прийнятого Оболонською районною у місті Києві державною адміністрацією Розпорядження від 30 грудня 2013 року № 686 про призначення ОСОБА_8 опікуном ОСОБА_9.

Апеляційний суд враховує також практику Вищого адміністративного суду України в ухвалах від 11.12.2014 К/800/53764/14 та від 3.06.2014 № К/800/11461/14.

Отже доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_8 про скасування рішень - залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддіА.Б. Парінов

О.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 21 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.