Справа № 820/525/15
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 р.Справа № 820/525/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача Ляшенка Ю.О.

представника відповідача Кізілова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2015р. по справі № 820/525/15

за позовом Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аттіка-2007"

про накладення арешту на кошт,

ВСТАНОВИЛА:

Західна об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі за текстом - Західна ОДПІ, позивач) звернулась з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аттіка-2007" (далі за текстом - ТОВ "Аттіка-2007", відповідач), в якому просила суд накласти арешт на кошти відповідача, що знаходяться у банківських установах.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування та порушення судом норм матеріального права, а саме вимог п.п. 94.6.2 Податкового кодексу України, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аттіка-2007", перебуває на обліку в Західній ОДПІ м. Харкова як платник податків.

З метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, та відповідно до пп. 80.2.2, 80.2.3, 80.2.4, 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, наказом ГУ Міндоходів у Харківській області від 13.01.2015 року № 6 позивачем була призначена фактична перевірка ТОВ "Аттіка-2007".

Фахівцями Західної ОДПІ м. Харкова, згідно з наказом ГУ Міндоходів у Харківській області від 13.01.2015 року № 6 та направленнями на перевірку від 15.01.2015 року № 129 та № 130, здійснено вихід 16.01.2015 року об 14:58 годині з метою здійснення перевірки за юридичною адресою ТОВ "АТТІКА-2007", однак представник ТОВ "Аттіка-2007" відмовив у допуску посадовим особам, про що складено акт не допуску до проведення фактичної перевірки від 16.01.2015 року №2/223/34630835.

У зв'язку з тим, що ТОВ "Аттіка-2007" у добровільному порядку не допустило фахівців Західної ОДПІ до проведення перевірки, чим було порушено п. 81.1 ст.81 Податкового кодексу України та на підставі пп. 94.6.2 п. 94.6 ст.94 ПК України, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості через ненадання контролюючим органом належних доказів наявності підстав для застосування до платника податків адміністративного арешту коштів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правовий механізм та підстави застосування адміністративного арешту майна платника податків контролюючими органами закріплено в ст. 94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов'язків платника податків, наведене в п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми ст. 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від предмета такого арешту.

Адміністративний арешт майна платника податків відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України накладається за рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Натомість арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Жодного рішення контролюючий орган в такому разі не приймає.

Наведені норми кореспондуються з приписом п. 94.4 ст. 94 Податкового кодексу України, згідно з якою арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Зі змісту цієї норми випливає, що компетенція щодо накладення арешту майна належить органу державної податкової служби, але така компетенція не поширюється на арешт коштів платника податку, який накладається за рішенням лише суду на підставі звернення податкового органу.

При цьому, підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Наведене підтверджується також Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1398 від 07.11.2011р.

Розділ VII цього Порядку визначає саме особливості застосування арешту коштів на рахунках платника податків як різновиду адміністративного арешту майна.

При цьому згідно з п. 7.3 цього Порядку для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган державної податкової служби подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Правило, передбачене нормою розглядуваного підзаконного нормативно-правового акта, застосовується в тому разі, якщо податковим органом визнано за необхідне застосувати адміністративний арешт як майна платника податків, відмінного від коштів, так і коштів на рахунку такого платника податків. Арешт майна та арешт коштів на рахунках платника податку за процедурою, визначеною пунктом 7.3 вказаного Порядку, накладається з підстав, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Таким чином, досліджуючи наявність підстав для застосування адміністративного арешту коштів відповідача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів виходить з того, що за змістом п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що фахівцями Західної ОДПІ м. Харкова, згідно з наказом ГУ Міндоходів у Харківській області від 13.01.2015 року № 6 та направленнями на перевірку від 15.01.2015 року № 129 та № 130, здійснено вихід 16.01.2015 року об 14:58 годині з метою здійснення перевірки за юридичною адресою ТОВ "АТТІКА-2007", однак представник ТОВ "Аттіка-2007" відмовив у допуску посадовим особам, про що складено акт не допуску до проведення фактичної перевірки від 16.01.2015 року №2/223/34630835.

Вказана обставина стала підставою для прийняття 21.01.2015 року рішення в.о. начальника Західної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про застосування адміністративного арешту майна ТОВ "Аттіка-2007", обґрунтованість якого перевірялась в порядку іншого адміністративного провадження (ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2015 року по справі № 820/524/15, яка набрала законної сили, відмовлено у прийнятті подання Західної ОДПІ м. Харкова до ТОВ "Аттіка-2007" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого на підставі рішення в.о. начальника Західної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про застосування адміністративного арешту майна від 21.01.2015 року, з підстав існування спору про право щодо визнання законним наказу про проведення перевірки).

Одночасно з цим, у зв'язку з не допуском посадових осіб до проведення фактичної перевірки, позивач в порядку абзацу другого п.п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України звернувся до суду з вимогою накласти арешт на кошти відповідача (окремо від майна), що знаходяться установах банку.

Між тим, доказів пред'явлення платнику податків направлення на проведення перевірки № 129 від 15.01.2015 року та № 130 від 15.01.2015 року та наказу № 6 від 13.01.2015 року або актів відмови від підпису у направленні та наказі на перевірку контролюючим органом до суду не надано.

Враховуючи наведене, за відсутності вказаних доказів, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність контролюючим органом дотримання процедури застосування адміністративного арешту коштів, передбачених вимогами Податкового кодексу України, а отже наявності підстав для його застосування до ТОВ "Аттіка-2007".

За змістом ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, керуючись приписами наведених норм процесуального закону, оцінивши надані позивачем до матеріалів справи докази, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку, платника податків ТОВ "Аттіка-2007", у зв'язку з тим, що позивачем не доведено вручення належним чином платнику податків направлення та наказу на проведення перевірки та відмови останнього від їх отримання.

За встановлених обставин, переглянувши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2015р. по справі № 820/525/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 17.04.2015 р.