Справа № 815/808/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/808/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.

Лукянчук О.В.

При секретарі: Паламарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Арцизькому районі Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015р. по справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Арцизькому районі Одеської області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015р. Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області (далі -УПФУ) звернулось в суду із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Арцизькому районі Одеській області (далі - ВВД ФССНВ) в якому просило:

- стягнути витрати з виплати та доставки пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р. особам, які отримали каліцтво за межами України та переїхали в Україну на постійне проживання у розмірі 1227,85 грн.;

- стягнути витрати на виплату та доставку допомоги на поховання членам сімї померлих або особі, яка здійснила поховання осіб, які отримували пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у розмірі - 304,68 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що УПФУ за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р. надавало ВВД ФССНВ списки осіб, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Окрім цього, щомісяця надавалися акти щомісячної звірки названих вище витрат, проте відповідач не прийняв їх до заліку, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Позивач зазначає, що відповідно до вимог діючого законодавства України, саме на ВВД ФССНВ покладені обов'язки по своєчасному та повному відшкодуванню шкоди, заподіяної працівникові (застрахованій особі) внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності (у зв'язку із втратою годувальника) внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просить позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015р. адміністративний позов задоволено, стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Арцизькому районі на користь управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області суму витрат з виплати та доставки пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р. особам, які отримали каліцтво за межами України та переїхали в Україну на постійне проживання у розмірі 1227, 85грн.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Арцизькому районі на користь управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області суму витрат на виплату та доставку допомоги на поховання членам сім'ї померлих або особі, яка здійснила поховання осіб, які отримували пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у розмірі - 304,68грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення скарги, скасування постанови суду, з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відшкодуванню та відповідно стягненню з ВВД ФССНВ підлягають витрати з виплати та доставки пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р. особам, які отримали каліцтво за межами України та переїхали в Україну на постійне проживання, у розмірі 1227,85 грн.

Що стосується вимог про стягнення витрат на виплату та доставку допомоги на поховання членам сім'ї померлих або особі, яка здійснила поховання осіб, які отримували пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у розмірі - 304,68 грн., суд дійшов висновку про задоволення таких вимог у зв'язку із тим, що у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання (ОСОБА_2А.) витрати на його поховання несе ВВД ФССНВ.

Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з'ясування усіх обставин по справі, належної оцінки доказів.

За правилами ст.159КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.198КАС України, постанову суду скасовує частково та приймає нову постанову в цій частині про відмову у позові в частині вимог, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що УПФУ за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р. надавало на адресу ВВД ФССНВ списки осіб, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у яких серед пенсіонерів значилися окрім інших ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та яким виплачена пенсія по інвалідності за серпень - грудень 2014р., (а.с.20-29). УПФУ відповідачу направлені акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за серпень - грудень 2014р. (а.с.10-14). Проте, вказані акти підписані з розбіжностями, про що свідчать таблиці розбіжностей за серпень - грудень 2014р.

Згідно таблиць розбіжностей, та розрахунків сум заборгованості відповідач не приймає до заліку для відшкодування суми витрат на виплату пенсій громадянам держав - учасників СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання в Україну по двом особам - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у розмірі 245,57 за серпень - грудень 2014р. та суму витрат на виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 у розмірі 304,68 грн. за серпень 2014р.(а.с.15-19).

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог в частині стягнення витрат з виплати та доставки пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р. ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які отримали каліцтво за межами України та переїхали в Україну на постійне проживання у розмірі 1227,85 грн. судова колегія виходить з наступного.

Статтею 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування вставлені види соціальних послуг і матеріального забезпечення в залежності від виду страхування. Так, відповідно до п.4 ст.25 за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються, зокрема, пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до ст.25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування є Фонд соцстрахування від нещасних випадків, що також встановлено ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р., яка діяла до 01.01.2015р. (з 01.01.2015р. назва Закону - «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону від 28.12.2014р.).

Вимоги ст.ст.21,28 Закону України встановлюють обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст.7 ЗУ "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 22 лютого 2001р. Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001р., з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Положення ч.2 п.5 ст.24 ЗУ, в редакції діючій до 01.01.2015р. встановлюють що, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до п.п.г,д ст.21 Закону України №1105-ХІV, в редакції діючій до 01.01.2015р., у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку, у тому числі, своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Таким чином, витрати, понесені Пенсійним фондом України у зв'язку з виплатою пенсій, передбачених ст.26 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України №1105-ХІV, в редакції діючій до 01.01.2015р, встановлено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Відповідно до ст.3 ЗУ "Про правонаступництво України" від 12.09.1991р. закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною радою Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України.

Стаття 9 зазначеного Закону передбачає, що всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Україна гарантує забезпечення прав людини кожному громадянину України незалежно від національної приналежності та інших ознак відповідно до міжнародно-правових актів про права людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. держави - учасниці Співдружності мають зобов'язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992р., пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно ст.5 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 3 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., передбачено, що усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

Відповідно до ст.19 ЗУ "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004р. №1906-IV (зі змінами та доповненнями) та ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив, що в спірних правовідносинах страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР є Фонд соціального страхування від нещасних випадків, який в разі виплати вказаної пенсії органами Пенсійного фонду України повинен відшкодувати останньому витрати з виплати та доставки цих пенсій.

Судова колегія перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог в частині стягнення витрат на виплату та доставку допомоги на поховання членам сім'ї померлих або особі, яка здійснила поховання осіб, які отримували пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у розмірі - 304,68 грн. вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо їх задоволення, виходячи з наступного.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які причинили втрату працездатності» №1105-XIV передбачено, що ВВД ФССНВ у разі настання страхового випадку, у встановленому законом порядку повинен своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачувати відповідні кошти йому або особам, які перебували на його утриманні; організовувати поховання померлого, відшкодовувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що ч.9 ст.34 Закону №1105-XIV передбачено, що причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів, в даному випадку медико-соціальною експертною комісією.

Таким чином, за відсутності висновку медико-соціальної експертної комісії про причинний зв'язок смерті інвалідів з раніше отриманим ним професійного захворювання (отруєння) або трудовим каліцтвом, немає підстав для стягнення допомоги на поховання.

Оскільки відповідачу висновок МСЕК не надано, якій підтверджував би причинний зв'язок смерті потерпілого ОСОБА_2 з одержаним раніше каліцтвом, до заліку відділенням зазначені витрати не були прийняті. Витрати на виплату та доставку допомоги на поховання були занесені до таблиці.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, копії акту про нещасний випадок (а.с.59-64), ОСОБА_6 обіймав посаду водія та під час виконання своїх обов'язків порушив Правила дорожнього руху в результаті чого сталася ДТП. В зв'язку із зазначеним, ОСОБА_6 отримував пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві. Згідно отриманої відповідачем виписки з РАЦС про смерть ОСОБА_2 він помер від атеросклеротичної хвороби серця. Виписка з акту огляду МСЕК в матеріалах справи відсутня.

Враховуючи, що ні ВВД ФССНВ, ні судові органи не наділені повноваженнями медичного закладу робити висновки щодо причинного зв'язку смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, судова колегія вважає, що в цій частині позовних вимог УПФУ слід відмовити.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що приймаючи рішення про стягнення витрат з виплати та доставки пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання за період з 01.08.2014р. по 31.12.2014р. ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які отримали каліцтво за межами України та переїхали в Україну на постійне проживання у розмірі 1227,85 грн. суд першої інстанції обґрунтував правомірність дій УПФУ та зазначив на норми Законів, якими слід керуватися в подібних випадках ВВД ФССНВ.

В той же час, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення витрат на виплату та доставку допомоги на поховання членам сім'ї померлих або особі, яка здійснила поховання осіб, які отримували пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у розмірі - 304,68грн. дійшов помилкового висновку про задоволення таких вимог УПФУ, не звернувши уваги на те, що немає доказів, які б свідчили про причинний зв'язок смерті ОСОБА_2 з одержаним каліцтвом або ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві.

За таких обставин, судова колегія вважає, постанову суду в частині стягнення витрат у розмірі 304,68грн. не можливо вважати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню в цій частині, з ухваленням по справі нової постанови про задоволення позову про стягнення 304,68грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198,202,207КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Арцизькому районі Одеської області - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015р. в частині стягнення витрат на виплату та доставку допомоги на поховання членам сім'ї померлих або особі, яка здійснила поховання осіб, які отримували пенсію внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у розмірі - 304,68грн. - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволені позову.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук