Справа № 553/2211/14-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року м. Київ К/800/68544/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Полтавської міської ради на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року у справі №2-а/553/73/2014 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Полтавської міської ради, треті особи: Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Полтавської міської ради, треті особи: Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради, в якому просили визнати неправомірними дії Полтавської міської ради, щодо відкладення розгляду питання надання автогаражному колективу "Енергія" згоди на розміщення 8 гаражів та дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 235 кв.м по вул. Південній із земель, що належать на праві комунальної власності територіальній громаді м. Полтави, оформлені листом начальника управління з питань містобудування та архітектури, головного архітектора м.Полтави за №01-02-16/448 від 25 лютого 2014 року ОСОБА_3, який діяв за дорученням виконкому Полтавської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що орган місцевого самоврядування має повноваження надавати під забудову земельну ділянку, що перебуває у власності територіальних громад, незалежно від факту розгляду судом справи про самовільне використання такої земельної ділянки.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 2 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Полтавська міська рада звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами автогаражного колективу "Енергія", який представляє їх інтереси у відношеннях з державними органами, органами місцевого самоврядування та іншими організаціями та підприємствами.

Автогаражний колектив "Енергія" звернувся до Полтавської міської ради щодо відведення земельної ділянки по вул. Південній, 8а-г для розміщення гаражів.

За дорученням виконкому Полтавської міської ради листом № 01-02-16/448 від 25.02.14р. начальник Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомив, що розгляд вищевказаного питання відкладено до завершення розгляду Ленінським районним судом міста Полтави справи про самовільне використання земельної ділянки, яка розташована поруч із земельною ділянкою по вул. Південній, 8а-г.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що можливість відкладення розгляду питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не передбачене Законом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, віднесене до виключних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відповідно ч.2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні в користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Як встановлено ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання та дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Таким чином, у м. Полтаві надання згоди на розроблення проекту землеустрою відноситься до компетенції Полтавської міської ради, яка має розглядати звернення щодо надання згоди на розробку проекту землеустрою у місячний строк.

Земельним кодексом України визначений порядок та строк розгляду клопотань про надання згоди розроблення проекту землеустрою.

При цьому, відкладення розгляду клопотань про надання згоди на розроблення проекту землеустрою Законом не передбачений, зокрема Закон не вказує на факт розгляду справи про знесення нерухомого майна як на підставу для вчинення органом місцевого самоврядування дій пов'язаних з розпорядженням земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване.

Отже, орган місцевого самоврядування має повноваження надавати під забудову земельні ділянки, що перебувають у власності територіальних громад, незалежно від факту розгляду судом справи про самовільне використання такої земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги про відсутність у позивачів адміністративної процесуальної правосуб'єктності на звернення до суду з даним позовом, є неспроможними з огляду на наступне.

Судами було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є членами Автогаражного колективу "Енергія", який відповідно до Статуту є некомерційною та неприбутковою організацією і відповідно до завдань та характеру діяльності відноситься до обслуговуючих кооперативів, а за напрямками діяльності є гаражним колективом. Колектив створений на добровільних засадах внаслідок об'єднання побутових інтересів фізичних осіб на основі членства власників легкових автомобілів для спільної діяльності по будівництву, утриманню та експлуатації індивідуальних гаражів з метою поліпшення свого економічного стану. Метою діяльності Колективу є спільне на засадах самоврядування, використання земельної ділянки для розміщення та обслуговування індивідуальних гаражів, збудованих кожним членом Колективу за власні кошти.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, члени Автогаражного колективу "Енергія" мають право захищати свої права та інтереси.

Враховуючи вищенаведене суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до вірних висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Полтавської міської ради відхилити.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2014 року у справі №2-а/553/73/2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: