Справа № 826/20619/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27 березня 2015 року 14 год. 30 хв. № 826/20619/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" Київської міської дирекції (далі - первинний відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності первинного відповідача щодо ненадання відповіді на заяву позивачів від 20 серпня 2014 року;

- зобов'язання первинного відповідача здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_1 (далі - квартира) та передати її у спільну сумісну власність позивачам.

В обґрунтування позову представник позивачів зазначила, що первинний відповідач не мав правових підстав для відмови у задоволенні заяви позивачів про приватизацію квартири та оформлення свідоцтва про право власності.

У судовому засіданні 20 січня 2015 року судом, відповідно до ч. 1 ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну первинного відповідача на належного - Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" (далі - відповідач).

У ході судового розгляду справи представник позивачів підтримала позов та просила задовольнити його повністю, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування у судовому засіданні 20 січня 2015 року.

У судове засідання 02 лютого 2015 року представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи він повідомлений своєчасно та належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суд не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 02 лютого 2015 року судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

До суду 02 лютого 2015 року через канцелярію, після судового засідання, надійшли від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, які судом долучено до матеріалів справи врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 20 серпня 2014 року звернулися до відповідача із заявою про оформлення передачі у приватну (спільну) власність квартири, у якій вони проживають на умовах найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. 3, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування).

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

Тобто, приватизація житлового фонду, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, можлива після передачі житлового фонду у комунальну власність.

З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 1998 року Київським міським підприємством поштового зв'язку "Київпошта" Українського об'єднання поштового зв'язку "Укрпошта" видано наказ № 152 "Про прийняття на баланс квартири і надання її листоноші ОСОБА_1.".

Згідно із наказом Київського міського підприємства поштового зв'язку "Київпошта" від 15 грудня 1998 року № 478, відповідно до наказів Українського об'єднання поштового зв'язку "Укрпошта" від 24 червня 1998 року № 202 "Про реорганізацію державних підприємств поштового зв'язку" та від 02 листопада 1998 року № 370 "Про реорганізацію державних підприємств поштового зв'язку", Київське міське підприємство поштового зв'язку "Київпошта" відповідача із 02 січня 1999 року реорганізовано у Київську міську дирекцію відповідача шляхом його приєднання до відповідача.

Наказом відповідача від 02 листопада 1998 року № 370 затверджено Положення про Київську міську дирекцію, Південний та Північний вузли зв'язку, Лівобережний поштамт та виробничий комплекс "Контакт".

Квартира, яку мають намір приватизувати позивачі, перебуває у власності Київської міської дирекції відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 73, ч. 2 ст. 74 Господарського кодексу України, майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Отже, майно відповідача, у тому числі квартира, перебуває у відповідача на праві господарського відання.

Враховуючи, що заява позивачів від 20 серпня 2014 року щодо приватизації квартири не розглянута відповідачем протягом місяця із дня її отримання, відповідачем, за переконанням суду, допущено бездіяльність щодо вирішення такої заяви.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача передати квартиру позивачам у спільну сумісну власність суд зазначає, що повноваження щодо прийняття рішення про приватизацію квартири є дискреційними повноваженнями органу приватизації, які реалізуються шляхом прийняття відповідного рішення за результатом розгляду поданих документів.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями

За таких обставин, задоволення позовної вимоги про зобов'язання здійснити приватизацію квартири та передати її у власність позивачів буде втручанням у дискрецію органу приватизації, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення такої вимоги.

Належним способом захисту прав позивачів, у даному випадку, за переконанням суду, є зобов'язання відповідача розглянути заяву позивачів від 20 серпня 2014 року та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо ненадання відповіді на заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20 серпня 2014 року.

3. Зобов'язати Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20 серпня 2014 року та прийняті відповідне рішення.

4. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

5. Присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) частину здійсненого ними судового збору у розмірі по 18,27 грн. (Вісімнадцять гривень двадцять сім копійок) кожному із Державного бюджету України.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин