Справа № 337/1037/15-а
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/337/47/2015 року
Справа № 337/1037/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

при секретарі Алуф Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВДАІ Коробова Максима Анатолійовича про визнання незаконною постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора ВДАІ Запорізького району Коробова М.А., у якому вказав, що 12.02.2015 року відповідачем винесено постанову за адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП. Вважає постанову незаконною так як у момент наближення його автомобіля до пішохідного переходу він надав перевагу пішоходу а інший пішохід знаходився на тротуарі та ступив на поїжджу частину після того як він пересік пішохідний перехід. Протокол і постанова не містять даних про пішохода, що є грубим порушенням, не вказані свідки. Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги, просить їх задовольнити. Суду пояснив, що він пропустив пішохода і після того як проїхав перехід, тоді вже йшов другий пішохід.

У судовому засіданні відповідач Коробов М.А. позов не визнав та пояснив, що позивач порушив правила дорожнього руху, по вул.. Хортицьке шосе при повороті позивача було два пішохода які переходили дорогу. Одного позивач пропустив а другого ні. Другий пішохід був на проїжджій частині. Позивач порушив п. 16.2 правил. Також надав суду для огляду диск з відео фіксацією правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, надані документи, відеозапис, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про дорожній рух", юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 16.2 "Правил дорожнього руху", на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Судом встановлено, що 12.02.2015 року інспектором Коробовим М.А. було складено протокол серії АП1№809631 та постанову серія ПС2 №273689 про адміністративне правопорушення, згідно до яких ОСОБА_1, 12.02.2015 року о 10-40 годин в м. Запоріжжя, керуючи автомобілем ВАЗ 21061 державний номер НОМЕР_1, на перехресті вул. Сапожнікова - вул. Хортицьке шосе при повороті праворуч на дозволяючий рух сигнал світлофору не надав перевагу у русі пішоходам які переходили проїжджу частину на яку повертав водій.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 122 ч.2 КУпАП та позивач був підданий адміністративному штрафу у розмірі 425 грн.

Копію протоколу та постанови ОСОБА_1 отримав особисто, як це передбачено діючим законодавством, про що свідчать його підписи під протоколом та постановою.

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення так як факт правопорушення повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1№809631 від 12.02.2015 року, який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом.

Суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними дії інспектора Коробова М.А. по складенню протоколу та постанови за порушення ОСОБА_1 за ознаками ст. 122 ч.2 КУпАП, та такими що відповідають вимогам Закону України "Про міліцію", ст. 283 - 285 КУпАП.

Відповідно до п. 4.1. "Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою та шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою статті 122, частинами першою, другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою, другою статті 127 та частинами третьою, восьмою, дев'ятою статті 133-1 КУпАП працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.13. "Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що інспектор Коробов М.А. діяв у межах своїх повноважень при складанні протоколу і постанови, та накладенні адміністративного штрафу у межах санкцій передбачених ст. 122 ч.2 КУпАП.

Згідно до протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його правами та обов'язками передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також йому було повідомлено про час та місце розгляду адміністративної справи, про що свідчить його підпис у протоколі. Також відповідно до тексту протоколу, ОСОБА_1 був не згоден з правопорушенням, та не заявляв клопотань на правову допомогу, залучення свідків, або письмових додаткових пояснень.

Відповідно до ст. 69,70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У якості доказу відповідачем суду надано відеофіксація правопорушення, яка оглянута у судовому засіданні. З запису відео фіксації вбачається, що автомобіль позивача рухався та повертав праворуч при тому, що по регульованому світлофором пішохідному переходу, вже рухався пішохід.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі "ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Суд не приймає до уваги посилання позивача у позовній заяві на норми п. 18.2. "Правил дорожнього руху" за яким на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека, так як позивач порушив п. 16.2. "Правил дорожнього руху" та йому не висувається порушення передбачене п. 18.2. "Правил дорожнього руху".

Відсутність у протоколі та постанові даних про свідків та потерпілого на думку суду не свідчать про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що також було підтверджено оглянутим у відеозаписом.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги. Таким чином суд вважає, що законних підстав задоволення адміністративного позову немає.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 72, 104, 159, 160, 163, 171-2 КАС України, ст. 122 ч.2, 251, 254, 255, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 14, 53 Закону України "Про дорожній рух", п. 16.2 "Правил дорожнього руху", суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлений 22.04.2015 року

Суддя: