Справа № 2а/1670/1655/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 лютого 2015 року м. Київ К/9991/66503/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі: Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області (Великобагачанське відділення) на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2011 у справі № 2а-1670/1655/11

за позовом Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранс-Логістік-Експедиція",

до Державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації,

до Державного реєстратора у Великобагачанському районі Великобагачанської районної державної адміністрації

про скасування реєстрації змін до установчих документів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року Державна податкова адміністрації звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсними записи у реєстраційній справі Товариства, вчинені державним реєстратором, про зміну місцезнаходження Товариства, та скасувати державну реєстрацію внесених змін до установчих документів щодо зміни місцезнаходження.

На обґрунтування заявлених вимог державний податковий орган послалася на те, що фактично Товариство юридичну адресу не змінювало, а тому записи, вчинені державним реєстратором без перевірки місцезнаходження Товариства, є протиправними та підлягають скасуванню. Позивач зазначив, що недостовірність відомостей про місцезнаходження Товариства унеможливлює виконання законодавчо встановлених обов'язків державного податкового органу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2011 провадження у справі закрито в частині позовних вимог про визнання недійсними записів в реєстраційній справі Товариства про зміну місцезнаходження.

У задоволенні решти позовних вимог постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, відмовлено.

У касаційній скарзі орган податкової служби, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство було зареєстровано як суб'єкт господарювання Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 04.11.2009.

Протоколом загальних зборів учасників Товариства від 29.11.2010 № 06 прийнято рішення про зміну місцезнаходження юридичної особи та про затвердження Статуту у новій редакції та проведення державної реєстрації змін.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" суб'єкт підприємницької діяльності 03.12.2010 подав до органу державної реєстрації реєстраційну картку з внесеними змінами та інші документи, передбачені ст. 29 зазначеного Закону, а державним реєстратором була проведена реєстрація змін до установчих документів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації внесених змін до установчих документів, суд першої інстанції, з думкою якого погодився апеляційний суд, послався на законність проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, зокрема дотримання державним реєстратором вимог ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 17 ст. 11 Закону України від 04.12.1990 № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (зі змінами та доповненнями) органи державної податкової служби мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою /позовною заявою/ про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності. Це повноваження з врахуванням норм Закону № 755-IV, який є спеціальним законом з питань державної реєстрації, припинення суб'єктів підприємницької діяльності, слід розуміти як повноваження на звернення до адміністративного суду з позовом про припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

В той же час, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону № 509-XII до функцій органів державної податкової служби належить контроль за своєчасністю подання платниками податків податкових звітів, декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів. Вказана норма кореспондує з нормами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", якими визначені підстави для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця внаслідок неподання податкової звітності.

Отже, компетенція органів державної податкової служби поширюється саме на відносини в сфері оподаткування.

Крім того, з огляду на зміст ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, податковим органом не надано достатніх доказів на обґрунтування тієї обставини, що недостовірність відомостей про місцезнаходження Товариства унеможливлює виконання законодавчо встановлених обов'язків державного податкового органу.

Відповідно до наведеного та враховуючи позовні вимоги, підстави позову, які є фактичними обставинами, на яких ґрунтуються вимоги позивача, відмова судом у задоволенні позову про скасування державної реєстрації внесених змін до установчих документів не відповідає правильному застосуванню норм матеріального і процесуального права, оскільки підстави для порушення провадження у адміністративній справі за позовом саме Державної податкової інспекції були відсутні.

Керуючись ст. ст. ст. 157, 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області (Великобагачанське відділення) задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2011 у справі № 2а-1670/1655/11 скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала (постанова) набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко

Суддя О.В. Карась