Справа № 524/4438/14-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 р. Справа № 524/4438/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2015р. по справі № 524/4438/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області

про визнання протиправною бедіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука Полтавської області (далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області в частині не нарахування та не виплати їй при звільненні, у зв'язку з виходом на пенсію, одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів;

- зобов'язати Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, яка належала їй до виплати при звільненні 11.02.2011р. у зв'язку з виходом на пенсію.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2015р. в задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено вимоги ч. 11 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994р. № 283. Також позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що виданою їй довідкою від 29.11.2007р. за вих. № 01-22/1040, відповідач визнав наявність в неї 10 років стажу державної служби станом на 23.11.2007р.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2015р. - залишити без змін.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 09.07.2007р. по 11.02.2011р. працювала у відповідача на посаді спеціаліста І категорії організаційного відділу.

11.02.2011р. ОСОБА_1 звільнено з посади у зв'язку з виходом на пенсію. Пенсію управлінням пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави призначено позивачу відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності відмови відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату одноразової допомоги при звільненні в розмірі 10 місячних окладів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів у зв'язку з відсутністю у неї 10-річного стажу державного служби, оскільки її робота на посадах Полтавського обласного комітету комсомолу і райкому Компартії України не відноситься до державної служби.

Між тим, колегія суддів вважає, що відповідачем помилково не враховано до стажу державної служби позивача роботу на посадах Полтавського обласного комітету комсомолу і райкому Компартії України, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у разі звільнення з роботи в органах місцевого самоврядування у зв'язку з виходом на пенсію посадовим особам місцевого самоврядування виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів за наявності не менше 10 років стажу на посадах в органах місцевого самоврядування чи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

За приписами п. 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994р. № 283 до стажу державної служби включається час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049, а саме стаж роботи в організаціях, передбачених статтею 118 Кодексу законів про працю України.

Згідно ст. 118 Кодексу законів про працю України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, робота в партійних, профспілкових, комсомольських організаціях зараховується до стажу державної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працювала на посаді секретаря комітету комсомолу Кременчуцького міськпромторгу Полтавського ОК ЛКСМУ з 25.11.1974р. по 08.09.1976р. (1 рік 9 міс. 14 дн.), з 20.12.1982р. по 24.10.1990р. - на посаді інструктора організаційного відділу Полтавського районного комітету Компартії України (7 років 10 міс. 5 дн.), з 09.07.2007р. по 23.11.2007р. - на посаді спеціаліста ІІ категорії по роботі з населенням за місцем проживання у виконкомі Автозаводської районної ради (4 міс. 14 дн.) (а.с 7-9, 14-15, 52)

Враховуючи викладене, на підставі зазначених нормативно-правових актів, робота позивача на вищезазначених посадах зараховується до стажу державної служби.

З урахуванням наведеного стаж державної служби ОСОБА_1 становить більше 10 років.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2007р. робота позивача на вищезазначених посадах зарахована до стажу державної служби та становить 10 років 3 дні (а.с. 52).

Також, згідно довідки управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві від 19.01.2015р. період роботи позивача з 25.11.1974р. по 08.09.1976р., з 20.12.1982р. по 24.10.1990р. та з 09.07.2007р. по 23.11.2007р. враховано до стажу роботи як службовця органів місцевого самоврядування. В довідці зазначено, що позивач з 23.11.2007р. отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (а.с. 123).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач має більше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а тому відповідно до вимог ч. 11 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у зв'язку з виходом на пенсію має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Отже, відмова відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів є незаконною.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов'язку здійснити позивачу нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Між тим, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити грошову допомогу.

Враховуючи викладене, переглянувши постанову суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення норм матеріального права та неповне з'ясування обставини, які мають значення для справи, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 1, 4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2015р. по справі № 524/4438/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію, одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Зобов'язати Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, яка належала їй до виплати при звільненні 11.02.2011р. у зв'язку з виходом на пенсію.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.
Судді Макаренко Я.М. Мінаєва О.М.