Справа № 809/1311/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

809/1311/15

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р. Справа № 809/1311/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі секретаря судового засідання Житняк Л.М.

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в судове засідання не з’явився, позивач суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

Дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Богородчанської селищної ради 17.08.2003 року зареєстроване юридичною особою, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 23.03.2015 року (а.с.17-18).

Крім того, відповідач як платник податків перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами України з питань митної справи.

Відповідно до п.16.1.3, п.16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України вбачається, що платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктами 203.1, 203.2 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області подано декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року та січень 2015 року, в яких відповідачем визначено суму грошових зобов’язань, що підлягали до сплати (а.с.9-12).

За результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість, проведеної 11.02.2015 року позивачем встановлено порушення Підприємством термінів сплати самостійно визначених грошових зобов’язань з податку на додану вартість, що відобразилося в акті №116/09-01-15 (а.с.15).

Вказане податкові повідомлення-рішення отримано бухгалтером Підприємства 11.02.2015 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.13).

Доказів оскарження відповідачем прийнятого податкового повідомлення-рішення позивачем суду не представлено.

За змістом пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

З огляду на вказане, самостійно визначені відповідачем зобов'язання по податку на додану вартість та несплачені Підприємством у строки встановлені Кодексом, являються узгодженою заборгованістю відповідача.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Вимога нова не формувалася, так як борг не переривався в часі.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 Кодексу).

В пункті 95.4 статті 95 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами в частині адміністрування податків і зборів є органи доходів і зборів – центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну податкову політику, його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

З врахуванням наведеного, суд вважає що адміністративний позов Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 20.04.2015 року.