Справа № 821/3816/14
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3816/14

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Чернієнко М.В.,

за участю представника позивача - Малини С.В., представника відповідача - Кермача А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Цюрупинської районної державної лікарні ветеринарної медицини про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в Херсонській області (далі - позивач, ДФІ в Херсонській області) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Цюрупинської районної державної лікарні ветеринарної (далі - відповідач, лікарня, Цюрупинська райдержветлікарня), у якому просить зобов'язати відповідача виконати п.5, п.6 вимоги від 14.07.2014р. №44-13/1493, а саме:

- п.5 вимоги - вжити заходи, щодо надходження від орендарів витрат за спожитий природний газ, електроенергію на суму 14307,15 грн. У разі не надходження провести претензійно-позовну роботу;

- п.6 вимоги - відшкодувати видатки по загальному фонду кошторису на утримання штатних одиниць лабораторій на ринках, шляхом зменшення бюджетних асигнувань по загальному фонду кошторису на суму 251313,02 грн., із них: по КЕКВ 2111 - 184391,43 грн. та КЕКВ 2120 - 66921,59 грн., та за рахунок коштів по спеціальному фонду здійснити відновлення касових видатків по загальному фонду в межах кошторису установи на суму 30298,89 грн., із них: по КЕКВ 2111 - 22229,56 грн. та КЕКВ 2120 - 8069,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Державною фінансовою інспекцією в Херсонській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в Цюрупинській районній державній лікарні ветеринарної медицини, за результатами якої складено акт від 01.07.2014 р. №44-27/14. Ревізією було встановлено ряд порушень законодавства, у зв'язку з чим підприємству направлено вимогу від 14.07.2014р. №44-13/1493 щодо усунення виявлених порушень. Однак, відповідач всупереч вимогам ст.15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" не в повному обсязі виконав законні вимоги органу державного фінансового контролю.

Представник позивача в судовому засіданні зменшила та уточнила позовні вимоги. Просить зобов'язати відповідача виконати п.5, п.6 вимоги від 14.07.2014р. №44-13/1493, а саме:

- п.5 вимоги - вжити заходи, щодо надходження від орендарів витрат за спожитий природний газ, електроенергію на суму 1128,20 грн. У разі не надходження провести претензійно-позовну роботу;

- п.6 вимоги - відшкодувати видатки по загальному фонду кошторису на утримання штатних одиниць лабораторій на ринках, шляхом зменшення бюджетних асигнувань по загальному фонду кошторису на суму 182913,02 грн., із них: по КЕКВ 2111 - 134391,43 грн. та КЕКВ 2120 - 48521,59 грн., та за рахунок коштів по спеціальному фонду здійснити відновлення касових видатків по загальному фонду в межах кошторису установи на суму 30298,89 грн., із них: по КЕКВ 2111 - 22229,56 грн. та КЕКВ 2120 - 8069,33 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував з підстав зазначених у письмових запереченнях. В яких зазначив, що постановою суду №821/4054/14 Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2014р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015р. пункт 6 вимоги скасовано. Стосовно пункту 5 вимоги, зазначає що УМВС у Цюрупинському районі відшкодовано за природній газ (код 2274) у сумі 3622,48 грн. Таким чином залишок заборгованості по п.5 залишається 1127,20 грн. Зазначений боржник повідомив, що внаслідок фінансування, яке надійде у ІІ кварталі 2015р., заборгованість буде сплачена.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до п.2.12 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ України на І квартал 2014р., на підставі направлень на проведення ревізії №52 від 24.03.2014р., №112 від 06.05.2014р., ревізійною бригадою проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Цюрупинській райдерветлікарні за період з 01.01.2011 р. по 01.04.2014 р. За наслідками ревізії складено акт №44-27/14 від 01.07.2014р.

У зв'язку з тим, що за висновками даного акту встановлено ряд порушень діючого законодавства, відповідачу пред'явлено вимогу від 14.07.2014р. №44-13/1493, про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993р. № 2939-ХІІ (далі - Закон України № 2939-ХІІ) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно з п.2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. №550 (далі - Порядок), інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до п.35 Порядку результати ревізії оформляються актом. Пунктом 40 Порядку визначено, що у разі наявності заперечень (зауважень) щодо змісту акта ревізії керівник, головний бухгалтер чи інші особи підписують його із застереженням.

Пунктом 46 Порядку передбачено, що якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону України №2939-ХІІ законні вимоги службових осіб державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Відповідно до ст.13 Закону України №2939-ХІІ дії або бездіяльність службових осіб державного фінансового контролю можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку.

Стосовно пункту 5 вимоги від 14.07.2014р. №44-13/1493 суд зазначає наступне.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі-Положення) Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органам державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Однак у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Пункти 5 вимоги, яким примусово стягуються виявлені в ході ревізії збитки, не є обов'язковими для виконання відповідачем, а отже не створюють для нього юридичних наслідків.

Стосовно пункту 6 вимоги від 14.07.2014р. №44-13/1493 суд зазначає наступне.

У жовтні 2014р. Цюрупинська районна державна лікарня ветеринарної медицини звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправними та скасування вимоги від 14.07.2014р. №44-13/1493 щодо усунення порушень та попередження про бюджетне правопорушення від 14.07.2014 року №44-13/1499.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2014р. у справі №821/4054/14 за адміністративним позовом Цюрупинської районної державної лікарні ветеринарної медицини частково задоволено, визнано протиправним та скасовано пункт 6 вимоги Голопристанської міжрайонної Державноїї фінансової інспекції від 18.07.2014р. №44-13/1493. Позивач був незгодний з постановою суду в частині скасування п.6 вимоги №44-13/1493 від 14.07.2014р. та подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015р. апеляційну скаргу залишено без задоволення. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24.10.2014р. по адміністративній справі за позовом Цюрупинської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення - залишено без змін.

За змістом статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, набирає законної сили, зокрема, рішенням за наслідками апеляційного провадження, а ухвала суду апеляційної інстанції - з моменту проголошення.

Таким чином, зазначене судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, ч.1 ст.72 КАС України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. України

Відповідно ж до ч.2 ст.14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

В силу ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позов Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Цюрупинської районної державної лікарні ветеринарної медицини про зобов'язання вчинити дії підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 17, 18,19,128, 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Цюрупинську районну державну лікарню ветеринарної медицини виконати пункт 5 вимоги від 14.07.2014р. №44-13/1493, а саме:

- п.5 вимоги - вжити заходи, щодо надходження від орендарів витрат за спожитий природний газ, електроенергію на суму 1128,20 грн. У разі не надходження провести претензійно-позовну роботу.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 квітня 2015 р.

Суддя Циганій С.І.

кат. 9.3