Справа № 804/19739/14
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., при секретарі Гуцал А.В., за участю:
представника позивача - Іскрук О.В., довіреність без/н від 02.01.2015 року,
представника позивача - Петровської О.В.,
представника відповідача - Донцова Є.Е., довіреність 476/Д/100 від 13.01.2015 року,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфорс"
до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області
В обґрунтування правової позиції позивачем додатково надані письмові пояснення щодо наявності господарської правосуб'єктності контрагентів на час укладання та виконання правочинів, неможливості обмеження прав позивача на податковий кредит внаслідок порушення контрагентами податкової дисципліни, а також щодо описок у податкових накладних ТОВ «Акцент Медіа» за грудень 2011р., січень 2012р.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що перевірка проводилась з урахуванням актів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача та у зв'язку з відсутністю у останніх умов для здійснення господарських операцій, а саме основних фондів та виробничих активів, то операції ТОВ «Акцент-Медіа», ПП «Гудвін Лімітед», ТОВ «Промтрейдинг», ТОВ «Компанія Проффі», ТОВ «Діплас» та ТОВ «Афелій-2013» не є господарською діяльністю.
Присутні у судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд, -
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфорс» є юридичною особою, що зареєстроване 14.09.2000 року. 19.09.2000 року взяте на облік в Криворізькій ЦОДПІ, а також зазначений основний вид економічної діяльності - 62.01 Комп'ютерне програмування.
Перевіркою дотримання вимог податкового законодавства встановлено порушення ТОВ «Інфорс» п.198.1, п.198.3 ст.198, ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено, зокрема:
- завищено податковий кредит з податку на додану вартість за період з 01.12.2011р. по 30.04.2013р. у сумі 794800,00 грн., а саме:
- ТОВ «Акцент-Медіа» - 469465,00 грн.;
- ТОВ «Діплас» - 166610,01 грн.;
- завищено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.12.2011р. - 30.04.2014р. у сумі 649700,00 грн.
Висновки перевірки щодо порушення позивачем вимог законодавства обґрунтовані тим, що у ТОВ «Акцент-Медіа», ПП «Гудвін Лімітед», ТОВ «Промтрейдинг», ТОВ «Компанія Проффі», ТОВ «Діплас» та ТОВ «Афелій-2013» відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, а саме основні фонди, виробничі активи, то операції не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні пп.14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України. Висновки перевірки ТОВ «Інфорс» зафіксовані в акті №428/22-02/31123187 від 10.10.2014 року.
Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначалось вище, в ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення вимог податкового законодавства за період 01.12.2011р. по 30.04.2013р.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Однак, суд зазначає, що наявність у покупця податкової накладної, є достатньою, але не безумовною підставою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності.
Згідно з ч.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Також, судом перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
01.12.2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфорс» був укладений договір № 01/12-11 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Акцент-Медіа» згідно умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Акцент-Медіа» приймало на себе зобов'язання по організації і виконанню робіт по технічному та методологічному проектуванню, розробці в системах програм « 1С:Підприємство 8», по наданню комплексних послуг з адаптації облікових та управлінських задач на основі системи програм « 1С:Підприємство 8», в частині розробки заходів з оптимізації, діагностуванні і покращення бізнес-процесів, організаційних структур, бізнес моделей підприємства та по експонуванню рекламних щитів (т.1 а.с. 78-79).
Згідно відомостей п.3.1 Акту перевірки ТОВ «Акцент-Медіа» поставило товарів (робіт, послуг) на адресу ТОВ «Інфорс» (виписано накладні, рахунки та податкові накладні) на загальну суму ПДВ 469465,00 грн., копії яких долучені до мета ріалів справи (т.1 а.с. 119-252, т.2 а.с. 1-18). Крім того, в акті перевірки зазначено, що до податкових накладних та актів виконаних робіт підприємством ТОВ «Інфорс» по взаємовідносинам з ТОВ «Акцент-Медіа» було надано технічну документацію та замовлення на методологічне супроводження на виконанні роботи та наведено їх описання.
За надані послуги згідно зазначеного договору позивачем були сплачені кошти в сумі 2816789,77 грн., в тому числі ПДВ 469465,00 грн., згідно банківських виписок (т.1 а.с. 80-118).
03.12.2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфорс» був укладений договір № 03/12-01 з Приватним підприємством «Гудвін Лімітед», згідно умов якого, Приватне підприємство «Гудвін Лімітед» приймало на себе зобов'язання по організації і виконанню робіт по технічному та методологічному проектуванню, розробці в системах програм « 1С:Підприємство 8», по наданню комплексних послуг з адаптації облікових та управлінських задач на основі системи програм « 1С:Підприємство 8», в частині розробки заходів з оптимізації, діагностуванні і покращення бізнес-процесів, організаційних структур, бізнес моделей підприємства та по експонуванню рекламних щитів (т.2 а.с. 19-20).
03.01.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфорс» був укладений договір № 03/01-03 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Промтрейдинг», згідно умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтрейдинг» зобов'язувалось вчиняти дії по технічному і методологічному проектуванню, розробці в системах програм «1С:Підприємство 8», по адаптації облікових та управлінських задач на основі системи програм « 1С:Підприємство 8», по оптимізації і удосконалення бізнес-процесів, організаційних структур, бізнес-моделей підприємств, по експонуванню рекламних щитів.
07.05.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфорс» був укладений договір № 07/05-13 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Проффі», згідно умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Проффі» зобов'язувалось вчиняти дії по технічному і методологічному проектуванню, розробці в системах програм « 1С:Підприємство 8», по адаптації облікових та управлінських задач на основі системи програм « 1С:Підприємство 8», по оптимізації і удосконалення бізнес-процесів, організаційних структур, бізнес-моделей підприємств, по експонуванню рекламних щитів.
01.11.2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфорс» був укладений договір № Д-01/11-12/02 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діплас», згідно умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діплас» зобов'язувалось вчиняти дії по технічному і методологічному проектуванню, розробці в системах програм « 1С:Підприємство 8», по адаптації облікових та управлінських задач на основі системи програм « 1С:Підприємство 8», по оптимізації і удосконалення бізнес-процесів, організаційних структур, бізнес-моделей підприємств, по експонуванню рекламних щитів.
Згідно відомостей п.3.6 Акту перевірки ТОВ «Діплас» поставило товарів (робіт, послуг) на адресу ТОВ «Інфорс» (виписано накладні, рахунки та податкові накладні) на загальну суму ПДВ 166610,00 грн., копії яких долучені до мета ріалів справи (т.2 а.с. 81-139). Крім того, в акті перевірки зазначено, що до податкових накладних та актів виконаних робіт підприємством ТОВ «Інфорс» по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія Проффі» було надано технічну документацію, замовлення на методологічне супроводження на виконанні роботи та наведено їх описання. За надані послуги згідно зазначеного договору позивачем були сплачені кошти в тому числі ПДВ 166610,00 грн., згідно банківських виписок (т.2 а.с. 140-160).
У період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року ТОВ «Афелій-2013» були надані послуги ТОВ «Інфорс» по організації та постановки кадрового одліку та розрахунку заробітної плати відповідно до норм чинного законодавства та адаптації « 1С:Підприємство 8», по технічному проектуванню в частині можливості перенесення залишків і довідників в « 1С:Підприємство 8», по оптимізації форматів бюджетів існуючих на підприємстві, по розробці підсистеми обліку автотранспорту.
В додатках до акту перевірки наведені покупці, яким ТОВ «Інфорс» реалізовані послуги отримані від контрагентів (т.1 а.с. 50-61). Копії первинних документів щодо подальшої реалізації отриманих послуг долучені до матеріалів справи (т.2 а.с. 161-234, т.3 а.с. 1-184).
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи 01.01.2011р. між ТОВ «Софтехно» та ТОВ «Інфорс» (партнер) укладено договір розповсюдження у впровадження систем програм «1С:Підприємство», згідно умов якого партнер бере участь у роботі мережі « 1С:Франчайзинг» по наданню комплексних послуг по автоматизації облікових і управлінських задач на основі системи програм « 1С:Підприємство», здійснює допомогу у виборі програмного забезпечення, установку, налаштування, впровадження, обслуговування, консультації, навчання користувачів програмних продуктів, а також продаж програмних продуктів системи « 1С:Підприємство» при умові укладення окремого Ліцензійного договору.
Позивач є офіційним партнером фірми « 1С», сертифікованим на комплексне обслуговування по діловому програмному забезпеченню « 1С:Бухгалтерія», « 1С:Торгівля та склад», « 1С:Заробітна плата та кадри».
На підтвердження реальності виконання договорів зазначених в акті перевірки від 10.10.2014 року №428/22-02/31123187 позивачем були надані до суду наступні документи: договори, акти здачі робіт, податкові накладні, рахунки фактури, виписки з банківських рахунків.
Враховуючи специфіку послуг які надавались Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфорс» контрагентами зазначеними в акті перевірки, а саме роботи з налаштування та удосконалення системи програм « 1С:Підприємство 8», суд вважає, що виконання таких робіт не потребує великої кількості основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, тому посилання на ці обставини в акті перевірки є безпідставним.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено реальність виконання господарських операції щодо комплексу робіт з налаштування та удосконалення системи програм « 1С:Підприємство 8» за договорами зазначеними в акті перевірки.
Таким чином, позивач правомірно нарахував податковий кредит з податку на додану вартість за період з 01.12.2011р. по 30.04.2013р. у сумі 698800,00 грн., а саме:
- ТОВ «Акцент-Медіа» - 409465,00 грн.;
- ТОВ «Діплас» - 148610,01 грн.;
а також податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.12.2011р. по 30.04.2013р. в розмірі 649700,00 грн. за господарськими операціями щодо подальшої реалізації отриманих послуг від вищезазначених контрагентів.
Разом з цим, суд вважає недоведеним факт реального виконання робіт по експонуванню рекламних щитів, з огляду на наступне.
З метою підтвердження фактичного отримання від контрагентів робіт (послуг) позивачем суду були надані відповідні акти здачі робіт (надання послуг), з яких вбачається, що контрагентами були надані послуги з експонуванню рекламних щитів за адресами: м.Кривий Ріг, пр.Металургів та пр.Миру. Однак, акти не містять більш ніяких даних, окрім загальної характеристики послуг та їх вартості, у зв'язку з чим оцінити реальність виконаних контрагентами робіт, зокрема з'ясувати інформацію, яка розповсюджувалася, не виявляється можливим.
Надані позивачем фотографії рекламних щитів, не можуть підтверджувати факт надання послуг контрагентами ТОВ «Інфорс» зазначеними в акті перевірки, тому що неможливо встановити в який період була розміщена реклама на щитах зображених на фото, ким вона розроблювалась та розміщалась.
- ПП «Гудвін Лімітед» - 6000,00 грн.;
- ТОВ «Промтрейдинг» - 6000,00 грн.;
- ТОВ «Компанія Проффі» - 6000,00 грн.;
Згідно частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Розміри ставок судового збору встановлюються статтею 4 Закону України «Про судовий збір», згідно якої за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру сплачується 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
У судовому засіданні, яке відбулось 18.03.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до вимог ст. 163 КАС України постанову оформлено та підписано 23.03.2015 року.
Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд -
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфорс» на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 57,93 грн.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко