Справа № 803/479/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 рокуСправа № 803/479/15-a

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

суддів Смокович В.І., Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача: Прокоп'юк І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Волинській області, Державної реєстраційної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Волинській області (далі - відповідач 1), Державної реєстраційної служби України (далі - відповідач 2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення особистого прийому позивача посадовою особою Державної реєстраційної служби головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 було ображено, як фізичну особу. У відповідь на вказану образу позивачем було подано усну скаргу від 23.05.2014 року до Головного управління юстиції у Волинській області, яка належним чином була зареєстрована. Пізніше до даного звернення ним було направлено письмове пояснення від 24.05.2014 року як додаток до скарги від 23.05.2014 року, в якому позивач уточнив факти вчиненого правопорушення.

Оскільки, відповіді на його звернення ним отримано не було, то він звернувся до відповідача 1 про надання можливості ознайомитися із матеріалами розгляду його скарги від 23.05.2014 року. Однак, виявив, що його скарга належним чином не була розглянута. У зв'язку з цим 08.01.2015 року звернувся до Міністерства юстиції України з вимогою проведення перевірки щодо неорганізації розгляду звернення від 23.05.2014 року відповідачем 1 та зобов'язання відповідача 1 належно розглянути дане звернення. Вказана заява Мінюстом була переадресована Державній реєстраційній службі України, яка у відповіді від 14.02.2014 року повідомила позивача, що його звернення було розглянуто та надано належну відповідь від 11.06.2014 року. Однак, позивач вважав що на даний час відповідачем 1 не було розглянуто його скаргу від 23.05.2014 року щодо етичної поведінки працівників реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області, а відповідачем 2 - не було належним чином розглянуто звернення від 08.01.2015 року. Тому просив визнати бездіяльність обох відповідачів щодо нерозгляду скарги від 23.05.2014 року і щодо неналежного розгляду звернення від 08.01.2015 року протиправною та зобов'язати відповідача 2 належним чином розглянути звернення від 08.01.2015 року.

Відповідач 1 в письмових запереченнях від 31.03.2015 року (а.с. 40-43) позов не визнав з наступних підстав. 23.05.2014 року до реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області звернувся ОСОБА_1, який представився помічником-консультантом народного депутата та представником ОСОБА_3 та вимагав зареєструвати усне звернення на неправомірні дії працівників Луцького міського управління юстиції. Вказане було зафіксовано в Журналі обліку особистого прийому громадян реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області. Тобто, працівники реєстраційної служби зареєструвавши усне звернення позивача діяли в межах наданих їм повноважень та з дотримання вимог закону. Крім того, позивач звернувся до відділу кадрової роботи та державної служби, де розміщена «гаряча лінія» Головного управління юстиції у Волинській області, де й було зареєстроване усне звернення позивача в журналі обліку особистого прийому громадян, стосовно етики поведінки державного службовця. Позивачу відповідно до статті 22 ЗУ «Про звернення громадян» було усно роз'яснено про проведення в апараті Головного управління юстиції у Волинській області внутрішніх навчань щодо етики поведінки державного службовця, про що зроблено запис в журналі. Отже, будь- яких порушень чинного законодавства відповідачем 1 допущено не було, а тому в задоволені позову просив відмовити.

Відповідач 2 в письмових запереченнях від 26.03.2015 року (а.с. 22) та від 31.03.2015 року (а.с. 25-27) позов не визнав, мотивуючи наступним. 23.05.2014 року до реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області звернувся ОСОБА_1 який представився помічником-консультантом народного депутата та представником ОСОБА_3, при цьому не надавши документів, що підтверджують право представництва, та вимагав зареєструвати усне звернення на неправомірні дії працівників Луцького міського управління юстиції. 02.06.2014 року до Головного управління юстиції у Волинській області надійшло письмове звернення позивача від 24.05.2014 року, в якому він просив провести перевірку законності прийнятих рішень державним реєстратором реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції. 11.06.2014 року та повторно 14.01.2015 року позивачу надано відповіді на зазначене звернення. За результатами розгляду матеріалів перевірки та інформації наведеної в звернені ОСОБА_1 Державною реєстраційною службою України 14.02.2015 року позивачу надано вичерпну відповідь. З наведених підстав просив в задоволені позову відмовити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує із підстав, викладених у позовній заяві, та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні позов не визнає та просить в його задоволені відмовити із підстав викладених у письмовому запереченні.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні 01.04.2015 року позов заперечувала із підстав викладених у письмових запереченнях та просила в задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача 1, представника відповідача 2 які вона давала в засіданні 01.04.2015 року, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів і підстав.

Зокрема, позов до відповідача 2 про визнання протиправною бездіяльності Державної реєстраційної служби України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 08.01.2015 року та зобов'язання Державної реєстраційної служби України належним чином розглянути звернення ОСОБА_1 від 08.01.2015 року підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про звернення громадян" (далі Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною першою статті 5 Закону визначено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Як передбачено частинами 1, 3 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до абзаців першого, шостого та сьомого частини 1 статті 19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Судом встановлено, та не заперечується особами, які беруть участь у справі, що 23.05.2014 року позивач приходив на прийом до посадових осіб державної реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області з приводу неправомірних дій державного реєстратора Луцького міського управління юстиції при вчиненні ним реєстраційних дій по заяві ОСОБА_3

Під час даного прийому ОСОБА_1 було ображено працівниками реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області.

Позивач одразу ж звернувся з усною скаргою на неетичну поведінку працівників служби.

Скаргу було зареєстровано в журналі обліку особистого прийому громадян реєстраційної служби Головного управління юстиції за № 16 від.23.05.2014 року, однак суть звернення ОСОБА_1 в журналі не відображена.

Ним же на вказану протиправну поведінку працівників реєстраційної служби ГУЮ у Волинській області на адресу управління юстиції було надіслано письмове пояснення із детальним викладом обставин, що відбулися в реєстраційній службі 23.05.2014 року, а саме неетичної поведінки працівників цієї служби.

Факт інциденту між позивачем та працівниками реєстраційної служби 23.05.2014 року не заперечувала представник відповідача 2 в судовому засіданні 01.04.2014 року.

24.05.2014 року до реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області надійшло інше письмове звернення ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій державного реєстратора Луцького міського управління юстиції, на яке реєстраційною службою ГУЮ У Волинській області дано відповідь 11.06.2014 року ( а.с. 37).

08.01.2015 року позивачем на адресу Міністерства юстиції України направлено письмове звернення щодо відповідної перевірки неорганізації розгляду звернення-скарги позивача від 23.05.2014 року та вжиття заходів для належного розгляду скарги, яке пізніше було перенаправлено до Державної реєстраційної служби України ( а.с.6).

Відповідачем 2 позивачу 14.02.2015 року направлено відповідь (а.с.11), в якій зазначено, що 23.05.2014 року в неприйомний день працівниками реєстраційної служби ГУЮ у Волинській області здійснено особистий прийом громадян, а саме: позивача. Позивачу було роз'яснено порядок оскарження рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та необхідність долучення документа на представництво інтересів громадянина ОСОБА_3 Крім того, зазначено, що відповідь на звернення позивачеві вже надавалась 11.06.2014 року відповідачем 1.

Однак, проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що відповідачем 2 неналежно було розглянуто звернення позивача від 08.01.2015 року, чим допущено протиправну бездіяльність зважаючи на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, фактично звернень позивача було два. Перше усне від 23.05.2014 року, до якого пізніше долучено письмове пояснення від 24.05.2014 року, та стосувалося неетичної поведінки працівників реєстраційної служби Головного управління юстиції у Волинській області по відношенню до позивача, що мала місце в реєстраційній службі в цей же день, а друге - письмове від 24.05.2014 року про неправомірні дії державної реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції.

На даний час скарга від 23.05.2014 року щодо неетичної поведінки працівників реєстраційною службою ГУЮ у Волинській області не розглянута та відповідної відповіді позивачу не направлено.

З приводу цього позивачем 08.01.2015 року до Державної реєстраційної служби України направлено звернення щодо проведення відповідної перевірки по неорганізації розгляду його скарги від 23.05.2014 року працівниками ГУЮ у Волинській області та вжиття заходів до належного її розгляду.

Відповідачем 2 звернення позивача від 08.01.2015 року фактично не розглянуто та належним чином не проведено перевірку по розгляду скарги позивача від 23.05.2014 року щодо неетичної поведінки працівників реєстраційної служби ГУЮ у Волинській області та не вжито належних заходів по організації її розгляду. Усна скарга ОСОБА_1 на неетичну поведінку працівників реєстраційної служби на даний час так і не розглянута, та перевірка з цього приводу відповідачем 2 не була організована та проведена. Відповіді на звернення від 23.05.2015 року до цього часу позивачем не отримано.

Тобто, відповідачем 2 неналежно розглянуто звернення позивача від 08.01.2015 року та не дано на нього належної відповіді чим порушено вимоги ст.ст.5,15,19 Закону та допущено протиправну бездіяльність.

Відповідь, яка дана 14.02.2015 року відповідачем 2, та перевірка, що проводилась ним на звернення від 08.01.2015 року, стосувалась звернення позивача від 24.05.2014 року на неправомірні дії державного реєстратора Луцького міського управління юстиції, а не скарги 23.05.2014 року щодо неетичної поведінки працівників реєстраційної служби, яка на даний час залишається нерозглянутою.

Зміст вказаної відповіді позивачу не дає суду підстав вважати, що питання, які ставились позивачем у звернення від 08.01.2015 року, належно розглянуті та вирішені. відповідачем 2.

Оскільки відповідачем 2 допущено протиправну бездіяльність по розгляду звернення позивача від 08.01.2015 року, то його слід зобов'язати вчинити дії щодо належного розгляду звернення ОСОБА_1 та за результатами розгляду дати належну відповідь.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем 2 належними та допустимими доказами не доведено правомірності дій щодо розгляду звернення позивача від 08.01.2015 року.

Тому заявлений позов до відповідача 2 підлягає повному задоволенню.

Інші доводи представника відповідача 2 не спростовують висновків суду зроблених в судовому засіданні.

Позов в частині позовних вимог до відповідача 1 Головного управління юстиції у Волинській області не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно з статтею 22 Закону керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян.

Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

В судовому засіданні встановлено, що 23.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до відділу кадрової роботи та державної служби, де розміщена одна із «гарячих ліній» ГУЮ у Волинській області, із усним зверненням стосовно етики поведінки державного службовця.

Вказане звернення було зареєстроване у журналі обліку особистого прийому громадян, запис № 3.

На підставі ст.22 Закону позивачу усно було роз'яснено щодо проведення в апараті ГУЮ у Волинській області внутрішніх навчань щодо етики поведінки державного службовця. Крім того, зазначено, що дане звернення направлено начальнику реєстраційної служби ГУЮ у Волинській області до відома. Відповідні записи про результати розгляду звернення позивача було зроблено в журналі особистого прийому громадян.

Проаналізувавши в даному випадку суть звернення позивача від 23.05.2014 року та дії відповідача 1 по його розгляду суд вважає, що ГУЮ у Волинській області у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме ст.22 Закону, та в межах наданих повноважень розглянуто усне звернення ОСОБА_1, а відтак не було допущено протиправної бездіяльності.

Враховуючи вищевикладене в задоволені позову до відповідача 1 слід відмовити.

Розподіл судових витрат судом здійснено на підставі ч.3 ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про звернення громадян", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної реєстраційної служби України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 08.01.2015 року.

Зобов'язати Державну реєстраційну службу України належним чином розглянути звернення ОСОБА_1 від 08.01.2015 року

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 (43005 АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 17 квітня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк

Судді В.І. Смокович

С.Ф. Костюкевич