Справа № 826/14044/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про витребування доказів

06 жовтня 2014 року м. Київ № 826/14044/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Приходько О.В., за участю представників позивача та відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про витребування доказів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться справа № 826/1404414 за позовом державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (далі - позивач; Держінформ'юст) до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 04 червня 2014 року № , № та № (далі - оскаржувані рішення).

У судовому засіданні 06 жовтня 2014 року представником позивача заявлено письмове клопотання про витребування у Державної казначейської служби України наступних доказів: 1) довідки про суму заборгованості за підтвердженими бюджетними зобов'язаннями перед Держінформ'юстом згідно з договорами № 6-2-13 від 06 лютого 2013 року та № 24-10-13 від 24 жовтня 2013 року про закупівлю послуг, укладеними із Міністерством юстиції України (далі - Мін'юст) (акти про надання послуг № 26 від 08 листопада 2013 року на суму 75111236,50 грн., № 27 від 08 листопада 2013 року на суму 57246300,00 грн., № 1 від 30 січня 2014 року на суму 55285416,50 грн., № 2 від 26 лютого 2014 року на суму 6623583,50 грн.), станом на 11 березня 2014 року; 2) довідки про оплати, проведені Державною казначейською службою України згідно з актами про надання послуг № 26 від 08 листопада 2013 року, № 27 від 08 листопада 2013 року, № 1 від 30 січня 2014 року, № 2 від 26 лютого 2014 року; 3) належним засвідченої копії платіжного доручення № 1423 від 11 березня 2014 року із відміткою про дату проведення платежу.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, зокрема, що із 01 січня 2013 року порядок фінансування позивача законодавчо змінений, внаслідок чого кошти за платні дії з реєстрів, адміністратором яких є Держінформ'юст, перераховуються на реєстраційний рахунок Мін'юсту, відкритий у Державній казначейській службі України, МФО 820172 (розділи договорів "Місцезнаходження та реквізити сторін"). Кошти на забезпечення своєї діяльності, а також забезпечення функціонування та забезпечення функціонування Єдиних та Державних реєстрів Держінформ'юст отримує на підставі договорів про закупівлю, укладених із Мін'юстом.

За результатами проведення закупівлі у одного учасника, у 2013 році між Держінформ'юстом та Мін'юстом укладено договори № 6-2-13 від 06 лютого 2013 року та № 24-10-2013 від 24 жовтня 2014 року (копії наявні у матеріалах позову), відповідно до яких Мін'юст прийняв на себе зобов'язання щодо перерахування коштів, необхідних Держінформ'юсту для забезпечення функціонування реєстрів, як розпорядник бюджетних коштів, які надходять до спеціального фонду Державного бюджету від надання фізичним та юридичним особам послуг з користування Єдиними та Державними реєстрами.

Зокрема, згідно з п. 4.2 договору № 24-10-2013 від 24 жовтня 2013 року, Мін'юст, як замовник, прийняв на себе бюджетні зобов'язання щодо послуг, які надаються за рахунок коштів спеціального фонду відповідно до фактичних надходжень до спеціального бюджету.

Згідно з умовами договорів (п. 4.2.4 договору № 6-2-13 та п. 4.1 договору № 24-10-2013), факт надання послуг підтверджується відповідними актами, усі розрахунки між сторонами за договорами здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Держінформ'юсту, як виконавця, на підставі актів про надання послуг, протягом 7 (семи) банківських днів із дня підписання сторонами актів, за умовами проведення оплати Державною казначейською службою України.

Податкові зобов'язання зі сплати податку на прибуток у Держінформ'юсту виникли за фактом підписання із Мін'юстом актів про надання послуг за договорами № 6-2-12 від 06 лютого 2013 року та № 24-10-2013 від 24 жовтня 2013 року, а саме: № 24 від 28 жовтня 2013 року на суму 107319546,50 грн.; № 25 від 28 жовтня 2013 року на суму 69867867,50 грн.; № 26 від 08 листопада 2013 року на суму 75111236,50 грн.; № 27 від 08 листопада 2013 року на суму 57246300,00 грн.; № 1 від 30 січня 2014 року на суму 55285416,50 грн.; № 2 від 26 лютого 2014 року на суму 6623583,50 грн.

Поряд з цим, прийняті на себе бюджетні зобов'язання, підтверджені вище переліченими актами, своєчасно не оплачено, внаслідок чого станом на граничну дату сплати податку на прибуток (11 березня 2014 року) у Держінформ'юсту відсутня можливість виконати свої податкові зобов'язання, що спричинило їх несвоєчасне виконання, та, як наслідок, - нарахування штрафних санкцій. З огляду на вище викладене, Держінформ'юст вважає, що у даному випадку відсутня його вина як складова податкового правопорушення, у зв'язку з чим оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

При цьому, у Держінформ'юсту відсутні належні та допустимі докази, які можуть підтвердити обставини, що входять до предмету його доказування, а саме:

- наявність тривалої неоплати Державною казначейською службою України згідно з вище переліченими актами про надання послуг;

- проведення оплати 17 березня 2014 року відповідно до акту про наданих послуг № 25 від 28 жовтня 2013 року.

До матеріалів позову додано оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 17 березня 2014 року та копію платіжного доручення № 1423, проведеного 17 березня 2014 року, без відмітки банку. Однак, надані документи не є належними та допустимими доказами у розумінні ст. 70 КАС України, оскільки оборотно-сальдова відомість є лише внутрішнім документом бухгалтерського обліку та не є первинним обліковим документом, тому що не містить відомості про господарську операцію та не підтверджує її здійснення, а надана копія платіжного доручення № 1423 - не містить відмітки банку про проведення платежу.

Позивач позбавлений можливості оформити дане платіжне доручення у встановленому порядку, оскільки правом проставлення відмітки про дату виконання переказу, згідно з п. 24 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, наділений банк платника, а у даному - Державна казначейська служба України.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, Державна казначейська служба України здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансових фінансовими організаціями проектів.

Згідно з абз. 5 п. 2.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Мін'юсту № 309 від 02 березня 2012 року, бюджетні зобов'язання та бюджетні фінансові зобов'язання розпорядників бюджетних коштів обліковуються органами казначейства в бухгалтерському обліку виконання бюджетів та відображаються у звітності про виконання бюджетів.

Присутній у судовому засіданні 06 жовтня 2014 року представник відповідача заперечував проти заявленого клопотання та просив відмовити у його задоволенні.

Проаналізувавши викладені у заявленому клопотанні доводи, вислухавши думку присутніх у судовому засіданні представників сторін, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для його задоволення, оскільки наявність таких доказів у матеріалах справи, за переконанням суду, матиме значення для всебічного, повного і об'єктивного розгляду та вирішення справи із прийняттям у ній законного і обґрунтованого рішення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 69, ч.ч. 1-5 ст. 71 та ч.ч. 1, 3 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, які витребовує суд, надсилаються безпосередньо до адміністративного суду. Суд може також уповноважити заінтересовану сторону або іншу особу, яка бере участь у справі, одержати письмовий доказ для надання його суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69, 71, 79, 122, 160, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заявлене клопотання.

2. Витребувати у Державної казначейської служби України (вулиця Бастіонна, будинок № 6, місто Київ, 01601):

- довідку про суму заборгованості за підтвердженими бюджетними зобов'язаннями перед державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України згідно з договорами № 6-2-13 від 06 лютого 2013 року та № 24-10-13 від 24 жовтня 2013 року про закупівлю послуг, укладеними із Міністерством юстиції України (акти про надання послуг № 26 від 08 листопада 2013 року на суму 75111236,50 грн., № 27 від 08 листопада 2013 року на суму 57246300,00 грн., № 1 від 30 січня 2014 року на суму 55285416,50 грн., № 2 від 26 лютого 2014 року на суму 6623583,50 грн.), станом на 11 березня 2014 року;

- довідку про оплати, проведені Державною казначейською службою України згідно з актами про надання послуг № 26 від 08 листопада 2013 року, № 27 від 08 листопада 2013 року, № 1 від 30 січня 2014 року, № 2 від 26 лютого 2014 року;

- належним засвідчену копію платіжного доручення № 1423 від 11 березня 2014 року із відміткою про дату проведення платежу.

3. Зобов'язати керівництво Державної казначейської служби України протягом трьох днів із дня отримання копії даного судового рішення організувати надання витребуваних доказів (або письмових пояснень із зазначенням причин неможливості їх надання) та уповноважити представника державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код 25287988) отримати витребувані докази для надання їх суду у черговому судовому засіданні в адміністративній справі № 826/14044/14.

4. Роз'яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 271 КАС України, у разі неподання без поважних причин письмових доказів, що витребувані судом, та неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів для дослідження судом, а згідно з ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Копії ухвали направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам), у тому числі направити (вручити) для виконання до Державної казначейської служби України, роз'яснивши, що ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб та підлягає виконанню на всій території України.

Суддя В.М. Данилишин