Справа № 2а-13416/11/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2012-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2012 р. № 2а-13416/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Гойни Є.А.,

з участю прокурора - Цинайко Н.І, згідно посвідчення,

представника відповідача -Серватяк Л.З., згідно довіреності,

представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача -ОСОБА_2, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом першого заступника прокурора м. Львова до Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, виконавчий комітет Львівської міської ради, про визнання незаконною та скасування ухвали,

встановив:

перший заступник прокурора м. Львова звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради від 29.09.2011 року №857 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 31.05.2011 року №561 (зі змінами)".

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.10.2011 року прокуратурою м. Львова принесено протест на ухвалу Львівської міської ради від 29.09.2011 року №857 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 31.05.2011 року №561 (зі змінами)". На пленарному засіданні Львівської міської ради від 10.11.2011 року протест першого заступника прокурора м. Львова відхилено. Проведеною перевіркою прокуратури встановлено, що ухвала від 29.09.2011 року №857 суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки Львівською міською радою скасовано рішення виконавчого комітету №561 від 31.05.2011 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку (зі змінами)" і відновлено чинність рішення виконавчого комітету №1651 від 26.11.2010 року, чим порушено Закони України "Про житлово-комунальні послуги", "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Так, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, така прийнята у зв'язку з невідповідністю рішення виконавчого комітету №561 від 31.05.2011 року постанові Кабінету Міністрів України №529 від 20.05.2009 року "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій". Проте із змісту оскаржуваної ухвали неможливо встановити, яким саме нормам чинного законодавства не відповідає скасоване рішення виконавчого комітету. Крім того, обов'язок щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій віднесено саме до компетенції виконавчого комітету, тому Львівська міська рада, скасовуючи рішення щодо затвердження тарифів, не могла відновити чинність дії попередніх тарифів. Недотримання процедури перегляду рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №561 від 31.05.2011 року, в порядку, передбаченому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", може призвести до заподіяння шкоди міському бюджету у вигляді покриття збитковості комунальних підприємств, якими надаються відповідні послуги за рахунок коштів місцевого бюджету.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила повністю з підстав, наведених у запереченні від 03.09.2012 року, суть яких зводиться до наступного. Приймаючи оскаржувану ухвалу, Львівська міська рада діяла в межах чинного законодавства і своєї компетенції. Оскільки рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 31.05.2011 року №561 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку (зі змінами)" передбачало втрату чинності рішення виконавчого комітету №1651 від 26.11.2010 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для мешканців у м. Львові індивідуально по кожному будинку", то логічно, що з ухваленням міською радою рішення про скасування рішення виконавчого комітету від 31.05.2011 року №561 чинності набирає попереднє рішення виконавчого комітету №1651 від 26.11.2010 року. Зазначила, що підставою для скасування рішення виконавчого комітету від 31.05.2011 №561 була його невідповідність постанові Кабінету Міністрів України №529 від 20.05.2009 року "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій". В зв'язку з наведеним, у задоволенні позову слід відмовити.

Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог позов підтримала повністю, дала суду пояснення, аналогічні поясненням прокурора. Додатково зазначила, що відновлюючи чинність тарифів на послуги з утримання будинків і спору та прибудинкових територій, затверджених рішенням виконавчого комітету №1651 від 26.11.2010 року, Львівською міською радою порушено вимоги ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно якої повноваження щодо встановлення тарифів на комунальні послуги належать виконавчому комітету міської ради, а не самій міській раді.

Заслухавши прокурора, представників позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25.10.2011 року першим заступником прокурора м. Львова винесено протест на ухвалу Львівської міської ради від 29.09.2011 року №857 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 31.05.2011 року №561 (зі змінами)", який відхилено на пленарному засіданні Львівської міської ради від 10.11.2011 року.

За таких обставин, з урахуванням ст.21 Закону України "Про прокуратуру", перший заступник прокурора м. Львова набув право на звернення до суду з заявою про скасування ухвали міської ради №857 від 29.09.2011 року.

Зазначеною ухвалою скасовано рішення виконавчого комітету №561 від 31.05.2011 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку (зі змінами)". Пунктом 3 ухвали відновлено чинність раніше скасованого виконавчим комітетом рішення виконавчого комітету №1651 від 26.11.2010 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для мешканців у м. Львові індивідуально по кожному будинку".

Згідно ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад належить скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим в межах її повноважень.

Відповідно до п.п. 9, 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконним в судовому порядку.

Таким чином, міська рада вправі скасовувати рішення виконавчого комітету ради, якщо таке не відповідає Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим в межах її повноважень. З аналізу наведених норм випливає, що рішення ради про скасування рішення її виконавчих органів повинно бути обґрунтованим.

Із преамбули оскаржуваної ухвали вбачається, що рішення виконкому від 31.05.2011 року №561 скасовується у зв'язку із його невідповідністю положенням постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій".

Проте, в чому саме полягає невідповідність рішення виконавчого комітету №561 від 31.05.2011 року зазначеній вище постанові Кабінету Міністрів ні в ухвалі міської ради №857 від 29.09.2011 року, ні в пояснювальній записці, яка повинна була бути підготовлена до проекту ухвали, не зазначено.

Таким чином, не зрозуміло, з яких мотивів виходила Львівська міська рада, скасовуючи рішення виконавчого комітету №561 від 31.05.2011 року.

Окрім цього, на момент прийняття оскаржуваної ухвали порядок встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги". Натомість, при прийнятті оскаржуваної ухвали міською радою застосовано нормативно-правовий акт, який не має відношення до зазначених відносин, оскільки постанова Кабінету Міністрів №529 від 20.05.2009 року із змінами, внесеними постановою №869 від 01.06.2011 року, має назву "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що п. 3 такої відновлено чинність рішення виконавчого комітету №1651 від 26.11.2010 року "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для мешканців у м. Львові індивідуально по кожному будинку". Однак, відновлення чинності раніше скасованих нормативно-правових актів виконавчих органів сільських, селищних, міських рад не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Так, відповідно до підпункту 2 пункту а) ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні транспортні та інші послуги.

Відповідно до норм п.3 ст.52 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах, повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Згідно з ухвалою міської ради №3704 від 08.07.2010 року "Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради", повноваження щодо встановлення у порядку і межах, визначених законодавством України, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надають підприємства та організації комунальної власності міста, покладено на виконавчий комітет Львівської міської ради.

У зв'язку з тим, що обов'язок щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій віднесено до компетенції виконавчого комітету, Львівська міська рада не вправі була приймати рішення щодо відновлення чинності попередніх тарифів.

Відповідно до ст.ст. 11, 36 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", перегляд регуляторного акта здійснюється на підставі аналізу звіту про відстеження результативності цього регуляторного акта; регуляторний акт не може бути прийнятий, якщо відсутній аналіз регуляторного впливу або проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі наявності підстав для перегляду, регуляторний орган, який прийняв відповідний акт, а у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, -інший орган може приймати рішення про зупинення дії регуляторного акта, визнання його неконституційним, про скасування чи про необхідність залишення цього регуляторного акта без змін або про необхідність його перегляду.

Проте перегляд рішення виконавчого комітету №561 від 31.05.2011 року відбувся із порушенням Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили, про підготовку аналізу звіту про відстеження результативності регуляторного акта, проект регуляторного акта не був оприлюднений, відсутній аналіз регуляторного впливу.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки, у даній справі оспорюється рішення суб'єкта владних повноважень, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи вчинено воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення ст. 2 КАС України Львівською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення дотримані не були, що, в свою чергу, стало підставою для звернення заступника прокурора м. Львова до суду з відповідним позовом про скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Натомість, позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними та знайшли своє підтвердження зібраними у справі належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 94 КАС України, судовий збір у цій справі стягувати не належить.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 29.09.2011 року №857 "Про скасування рішення виконавчого комітету від 31.05.2011 року №561 (зі змінами)".

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 03.11.2012 року.

Суддя