Справа № 826/18364/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25 грудня 2014 року 16 год. 30 хв. № 826/18364/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України про визнання незаконними дій відповідача та скасування його рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України (далі - відповідач) про визнання незаконними дій головного державного виконавця Єжова М.В. щодо прийняття постанови ВП № 44555030 про закінчення виконавчого провадження при виконанні рішення № 36762/06, виданого 31 липня 2014 року Європейським судом з прав людини (далі - рішення Європейського суду) у зв'язку з невиконанням пункту (а) виконавчого провадження (невиконання рішення національного органу на користь заявника, яке залишається таким, що підлягає виконанню) в частині виплати стягувачеві пенсії у розмірі 2396,37 грн., а також скасування постанови ВП № 44555030 про закінчення виконавчого провадження, прийнятої 30 жовтня 2014 року головним державним виконавцем Єжовим М.В. при виконанні рішення Європейського суду (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки прийнята відповідачем із порушенням норм законодавства. Виконавче провадження може бути закінчено тільки у разі фактичного виконання у повному обсязі судового рішення. Поряд з цим, відповідачем виконавче провадження з виконання рішення Європейського суду з прав людини закінчене незважаючи на те, що вказане рішення повністю не виконане, а саме грошові кошти перераховані позивачу не у повному обсязі.

У ході судового розгляду справи позивач підтримав позов та просив задовольнити його повністю.

Представники відповідача не визнали позов та просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, поданих до суду разом із письмовими доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 10 грудня 2014 року судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Головним державним виконавцем відповідача 29 серпня 2014 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44555030 з виконання рішення Європейського суду щодо: (а) упродовж трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних органів, ухвалені на користь заявників, які залишаються такими, що підлягають виконанню, та виплатити по 2000 (дві тисячі) євро кожному із заявників або їх правонаступникам, зазначеним у додатку 1, в якості відшкодування матеріальної і моральної шкоди та компенсації судових та інших витрат плюс будь-які податки, що можуть нараховуватись заявникам на вищезазначені суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу; (b) із закінченням зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на цю суму нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме у період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти (далі - виконавче провадження).

У подальшому, а саме 30 жовтня 2014 року, головним державним виконавцем відповідача прийнято оскаржувану постанову, якою закінчено виконавче провадження у зв'язку з фактичним та у повному обсязі виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом. Грошові кошти у розмірі 33220,81 грн. (еквівалент 2000,00 євро) перераховані позивачу платіжним дорученням від 26 вересня 2014 року № 6455. Відповідно до інформації, наданої управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, рішення національного суду, прийнятого на користь позивача, виконано фактично та у повному обсязі.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, згідно з ч.ч. 3-6 ст. 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у п. "б" ч. 1 ст. 7 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у ч. 3 цієї статті документів здійснює списання на вказаний стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України.

Підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, як вбачається з вище викладених норм, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного та у повному обсязі виконання судового рішення відповідно до виконавчого документа.

З наявних у матеріалах справи доказів суд прийшов до висновку, що доводи представника відповідача про фактичне та у повному обсязі виконання рішення Європейського суду є обґрунтованими, оскільки у матеріалах виконавчого провадження, копії якого представником відповідача подано до суду у ході судового розгляду справи, містяться докази на підтвердження фактичного та у повному обсязі виконання рішення національного органу.

Зокрема, у матеріалах справи міститься копія платіжного доручення від 26 вересня 2014 року № 6455 на суму 33220,81 грн. (еквівалент 2000,00 євро), яким підтверджується факт перерахування на банківський рахунок позивача коштів, призначених для виплати згідно з рішенням Європейського суду.

Крім того, у матеріалах справи міститься копія листа Головного управління юстиції у Чернігівській області від 26 вересня 2014 року № 01.1-48/1115/10, зі змісту якого вбачається, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області перебував виконавчий лист Деснянського районного суду міста Чернігова № 2-а-2808/10 від 18 жовтня 2011 року про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що виплачується позивачу, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, обчисленої з дотриманням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період із 27 березня 2010 року, з урахуванням сум, виплачених за вказаний період, виконавче провадження ВП № 30276482 за яким відкрито 08 грудня 2011 року.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 30276482 боржником повідомлено про здійснений перерахунок пенсії позивачу (розмір - 2396,37 грн.), яка буде виплачена у грудні 2011 року, та надано підтверджуючі документи.

03 лютого 2012 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 30276482 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону.

Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 30276482 оскаржена до Деснянського районного суду міста Чернігова, який постановою № 2а/2506/392/12 від 28 березня 2012 року відмовив позивачу у задоволенні позову, мотивуючи таку відмову тим, що державним виконавцем обґрунтовано прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 30276482 у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону, оскільки інших зобов'язань, крім обов'язку боржника здійснити перерахунок пенсії, виконавчий лист не містить.

З урахуванням вище викладених норм та з'ясованих обставин суд зазначає, що рішенням національного суду, а саме постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року у справі № 2-а-2808/10 дійсно зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити саме перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що виплачується позивачу, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, обчисленої з дотриманням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період із 27 березня 2010 року, з урахуванням сум, виплачених за вказаний період. Про зобов'язання здійснити нарахування та виплату такої пенсії у резолютивній частині вказаного судового рішення, як і у резолютивній частині постанови Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 грудня 2010 року у справі № 2а-2808/10, не зазначено.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що рішення Європейського суду є виконаним фактично та у повному обсязі, а тому дії відповідача щодо закінчення виконавчого провадження є правомірними, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Доводи позивача про те, що оскаржувана постанова, як і дії відповідача, є протиправною, оскільки позивачу, згідно з рішенням національного суду, не виплачено грошові кошти у розмірі 2396,37 грн., є безпідставними, тому що, як уже зазначено вище, рішенням національного суду відповідний орган зобов'язано здійснити перерахунок додаткової пенсії, що і було зроблено.

Суд звертає увагу, що встановлений нормами КАС України десятиденний строк звернення до суду з позовом, як з'ясовано у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивачем пропущено з поважних причин (дата направлення копії оскаржуваної постанови позивачу, його звернення до суду із порушенням територіальної підсудності), а тому підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі вище викладених норм та з'ясованих обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України про визнання незаконними дій відповідача та скасування його рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда