Справа № 201/9059/14а (2а/201/274/2014)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2015 рокусправа № 201/9059/14а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2014 року

у справі № 201/9059/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо не врахування при призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виходячи із розрахунку 90% встановленого на момент призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем протиправно не враховано при призначенні пенсії державного службовця «інші витрати», на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Про порушення свого права позивач дізналась у червні 2014 року, отримавши від відповідача відмову у перерахунку пенсії з урахуванням фактично отримуваної матеріальної допомоги на оздоровлення, ви рішення соціально-побутових питань і індексації заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2014 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним дії відповідача щодо не врахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 «інших виплат», на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 з 22 травня 2014 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постанова суду мотивована тим, що відповідно до норм чинного законодавства складовою заробітної плати є додаткові види грошового забезпечення такі, як надбавки, запровадженні нормативно-правовими актами, матеріальна допомога, отже виплачені позивачеві матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні прийматися в розрахунок при нарахуванні пенсії. При визначенні періоду, з якого відповідача зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії, суд першої інстанції виходив з положень ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та того факту, що позивач звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії 22.05.2014.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу (а.с.32), в якій посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що в наданій позивачем до управління довідці відсутні будь-які відомості про сплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з сум матеріальної допомоги, яка виплачувалась позивачу, та не зазначено вид нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги. Відповідно до даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку в червні 2007 року (період, в якому позивачу була виплачена матеріальна допомога), не з усіх сум нарахованої заробітної плати були сплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а отже не весь дохід може бути враховано при призначенні та перерахунку пенсії. Також в наданих позивачем до пенсійного органу довідках про заробітну плату відсутні дані про суми індексації заробітної плати, які суд першої інстанції зобов'язав включити до складу заробітної плати при перерахунку пенсії позивача.

Крім того, відповідач посилається на те, що оскільки матеріальна допомога носить разовий характер та не є складовою заробітної плати у розумінні ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», а сам факт утримання із суми допомоги внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про врахування зазначеної суми при розрахунку пенсії державного службовця.

Також не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу (а.с. 57), в якій просить змінити постанову суду першої інстанції шляхом зазначення розміру, з якого потрібно виходити при перерахунку пенсії, а саме: 90% (розміру, в якому проведений розрахунок пенсії на момент звільнення позивача з посади), як просив позивач в позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в апеляційній скарзі, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачу - ОСОБА_1 з 05.10.2008 призначено пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ в розмірі 90% заробітної плати.

Для призначення пенсії позивачем подано до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська довідки Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області від 02.10.2008 № 13-19/65-6121 про заробітну плату державного службовця, зокрема, довідку про складові заробітної плати (премії, матеріальні допомоги) за період з жовтня 2006 року по вересень 2008 року (а.с.22).

Як вбачається з даної довідки, загальний розмір виплачених позивачу премій, матеріальної допомоги за вказаний період складає суму 26194,53 грн., в тому числі, матеріальна допомога, виплачена в 2007, 2008 роках, - 10584,63 грн. Довідка видана на підставі особових рахунків на 2006, 2007, 2008 роки відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 18.08.2000 № 01-3/1996-02-6.

При призначенні пенсії відповідачем враховані дані про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією (жовтень 2006 року - вересень 2008 року), проте не враховані суми матеріальної допомоги, що містились в зазначеній вище довідці.

22.05.2014 позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги та допомоги для вирішення соціально-побутових потреб, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.9).

Листом від 04.06.2014 №Б-106 управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська відмовило гр. ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення не передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу» як складові зарплати державного службовця, внаслідок чого відсутні підстави для перерахунку пенсії з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Одночасно управлінням повідомлено, що станом на час надання відповіді (04.06.2014) позивач отримує пенсію у розмірі 3901,52 грн., а при попередньому розрахунку пенсія позивача з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань розмір пенсії складає 3343,24 грн. (перерахунок проведено відповідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції що діє з 01.05.2014).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність у позивача права на врахування при призначенні пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII (у редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Ч.2 ст.33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частинами 6, 7 цієї ж статті визначено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.35 Закону № 3723-XII державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З урахуванням викладеного, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Зокрема частиною 1 даної статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд зазначає, що матеріальна допомога, з якої сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивачу.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.09.2014 у справі №21-314а14 та, виходячи з ч.2 ст.244-2 КАС України, враховується при винесенні рішення у справі.

Як встановлено судом, в поданій позивачем разом з заявою про призначення пенсії довідки від 02.10.2008 № 13-19/65-6121 про складові заробітної плати (премії, матеріальні допомоги) відомості щодо нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з сум матеріальної допомоги відсутні.

Посилаючись на відсутність в довідці відомостей про сплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з сум матеріальної допомоги, а також дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку за червень 2007 року (період, в якому позивачу виплачена матеріальна допомога), відповідач дійшов висновку, що не весь дохід може бути врахований при призначенні та перерахунку пенсії.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до встановленого ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядку звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.5 вказаного Порядку в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

За правилами п.31 цього ж Порядку у разі, якщо особа має право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», для визначення розміру пенсії особа надає пакет документів, передбачених підпунктами "б" і "в" пункту 7 цього Порядку.

Відповідно до пп. «б», «в» п.7 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються:

п. «б» - документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004, відділ персоніфікованого обліку органу, що призначає пенсію, додає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку.

п. «в» - довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами (п.17 Порядку).

Відповідно до п.38 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію,:

а) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі;

г) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

В даному випадку при прийнятті заяви від позивача про призначення пенсії в жовтні 2008 році відповідачем не встановлено факту подання документів не в повному обсязі, необхідність в додаткових документах не визначалась.

Вирішення питання про призначення пенсії позивачу вирішувалось з урахуванням довідок про заробітну плату, в тому числі довідки від 02.10.2008 № 13-19/65-6121, та індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1.(а.с.83-85), виходячи з яких, вбачається, що в заробіток для обчислення пенсії включені суми нарахованої та виплаченої позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в 2007 році - в розмірі 6231,94 грн., в 2008 році - в розмірі 43525,69 грн., з яких в межах граничної суми (8415,00 грн.) у червні 2007 року при нарахованій заробітній платі 9041,43 грн., у липні 2008 року з нарахованої заробітної плати 8724,96 грн. нараховані та утримані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з викладеного, а також приймаючи до уваги, що жодний нормативний акт, який діяв на час призначення пенсії позивачу, не встановлював обов'язку включати в довідку про заробітну плату відомостей про нараховані та утримані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, посилання відповідача на відсутність в довідці від 02.10.2008 № 13-19/65-6121 таких відомостей не є підставою для відмови у врахуванні при призначенні пенсії позивачу сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких нараховані та утримані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача в цій частині та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням у складі його заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Також апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність здійснення такого перерахунку з 22.05.2014 згідно з поданою позивачем до органу Пенсійного фонду України заявою від 22.05.2014.

Спір між сторонами виник з приводу відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно приписів ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.37 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, в редакції станом на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про перерахунок раніше призначеної пенсії при зверненні особи з відповідною заявою, отже, враховуючи межі заявлених позовних вимог, порушене право позивача підлягає відновленню з моменту звернення позивача до органів Пенсійного фонду 22.05.2014.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про зобов'язання відповідача врахувати у складі заробітної плати позивача суми індексації заробітної плати.

З огляду на наведені вище правові норми при вирішенні питання щодо врахування відповідачем сум індексації заробітної плати слід виходити з документів, які були подані позивачем органу Пенсійного фонду і на підставі яких останнім приймалось відповідне рішення про призначення пенсії.

Судом встановлено, що в матеріалах пенсійної справи позивача міститься довідка Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області від 02.10.2008 № 13-19/65-6121 про складові заробітної плати, в яку включені в якості інших виплат матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інші довідки про складові заробітної плати позивачем органу Пенсійного фонду не подавались, отже не можна вважати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії з урахуванням індексації заробітної плати, внаслідок чого рішення суду першої інстанції в цій частині прийнято без дослідження обставин, що мають значення для вирішення справи.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вирішив питання щодо позовних вимог про зобов'язання здійснити позивачу перерахунок пенсії, виходячи з розміру 90%, встановленого на момент призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в листі від 04.06.2014 №Б-106 про відмову в перерахунку пенсії зазначив, що при попередньому розрахунку пенсії з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги розмір пенсії позивача зменшується, оскільки такий перерахунок проведений у відповідності зі ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діє з 01.05.2014.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку посилання відповідача на зміни, внесені до ст.37 Закону України «Про державну службу», є помилковими.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 внесено зміни до ст..37 Закону України «Про державну службу», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії, що призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», у частині першій статті 37 цифри "80" замінено цифрами "70".

Положення ст.37 Закону України «Про державну службу» щодо призначення пенсії державним службовцям в розмірі 80 відсотків заробітної плати втратили чинність з 01.05.2014 (після призначення пенсії позивачу).

Встановлені ст.37-1 Закону України «Про державну службу» порядок та умови перерахунку пенсій державних службовців ані Законом України № 1166-VII від 27.03.2014, ані іншими законами не змінювались.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Виходячи з вищенаведеного, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, внесені Законом № 1166-VII зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям, є ст.37-1 Закону № 3723-XII, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 1166-VII не зазнали.

Таким чином, перерахунок пенсії позивача відповідно до поданої управлінню Пенсійного фонду заяви від 22.05.2014 повинен бути здійснений, виходячи з розрахунку 90 % заробітної плати, встановленого на момент призначення позивачу пенсії.

З огляду на викладене, суд першої інстанції під час вирішення спору не в повному обсязі дослідив обставини, що мають значення для справи, що відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2014 року у справі №201/9059/14а скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при призначенні пенсії державного службовця ОСОБА_1 інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно довідки від 02.10.2008 № 13-19/65-6121, виходячи із розрахунку 90 %, встановленого на момент призначення пенсії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко