Справа № 2а/0370/2849/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року м. Київ К/800/27280/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
при секретарі -Гуловій О.І.
за участю представника:Ягодинської митниці - Корчинська М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргоюЯгодинської митниці
особа, що приєдналась до касаційної скаргиГоловне управління Державної казначейської служби України у Волинській області
напостанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013р.
у справі№ 2а/0370/2849/12
за позовомфізичної особи - підприємця ОСОБА_6
до1. Ягодинської митниці, 2. Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області
провизначення митної вартості

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості № 205070000/2012/000725/1 від 16.05.2012 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів № 205070000/2/00551 від 16.05.2012 року та стягнення з державного бюджету України надмірно сплачену суму податку на додану вартість в розмірі 22 814 грн. 84 коп. та ввізного мита в розмірі 10 370 грн. 38 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості та необґрунтованим витребуванням у позивача додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2012р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013р., позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про визначення митної вартості №205070000/2012/000725/1 від 16.05.2012 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 205070000/2/00551 від 16.05.2012 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 надмірно сплачених платежів в сумі 33 185,22 грн.

На постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013р. надійшла касаційна скарга Ягодинської митниці, до якої приєдналось Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 07.02.2012 року між ФОП ОСОБА_6 (покупець) та фірмою "Owoce Agnieszka Strach", Польща (продавець) укладений контракт № 13/2012/РL за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар - яблука свіжі, згідно інвойсів. Згідно пункту 5.1 контракту поставка товару здійснюється автотранспортом на територію України згідно Правил "Інкотермс - 2010", на умовах СРТ.

Позивачем 16.05.2012 року через декларанта було подано для митного оформлення яблука свіжі в картонних коробках, врожаю 2011 року, сорт II, клас якості II вагою нетто 20280 кг., за ціною 0,50 доларів США/кг на загальну суму 10 140 доларів США, що надійшли згідно контракту купівлі-продажу від 07.02.2012 року та фактури (інвойс) 14/05/2012.

Декларантом для митного оформлення товару були подані: контракт № 13/2012/РL від 07.02.2012 року; фактура (інвойс) 14/05/2012 від 15.05.2012 року; ВМД № 205070000/2012/023224 від 16.05.2012 року; попередня митна декларація № 205070000/2012/023044 від 15.05.2012 року; міжнародна товарно-транспортна накладна СМR №1357381 від 15.05.2012 року; декларація митної вартості -1 № 205070000/2012/023224 від 16.05.2012 року; сертифікат походження товару № PL/МF/АD 0175202 від 15.05.2012 року; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-03/9280 від 10.02.2012 року; карантинний дозвіл на імпорт (транзит) № 75/11374 від 06.12.2011 року; акт фітосанітарного контролю під карантинних матеріалів, об'єктів та транспортних засобів, а також відбору зразків для фітосанітарної експертизи № 75/03-056/001730-1 від 16.05.2012 року; сертифікат якості № КО.8231.3.2532.2012.11 від 15.05.2012 року; прайс-лист № 430 від 15.05.2012 року; калькуляцію виробника яблук, урожаю 2011 року № 429 від 15.05.2012 року; лист виробника про вартість перевезення товару№ 432 від 15.05.2012 року; лист про не страхування товару №136 від 15.05.2012 року; ВМД іноземної країни №12РL302020Е0033487 від 15.05.2012 року; та інші документи вказані в графі 44 ВМД.

В графах 12 та 45 ВМД №205070000/2012/023224 декларантом вказано митну вартість товару у розмірі 81 018 грн. 60 коп. (10 140 доларів США), за основним (першим) методом - ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), встановленим статтею 267 Митного кодексу України.

У графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості посадовою особою Ягодинської митниці зроблено запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: відомості про помологічний сорт яблук.

У зв'язку з неподанням витребуваних документів 16.05.2012 року Ягодинською митницею було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 205070000/2/00551 та винесено рішення про визначення митної вартості товару № 205070000/2012/000725/2 від 16.05.2012 року і визначено митну вартість партії товару у розмірі 23119,20 доларів США, тобто, за ціною 1,14 долара США за 1 кг.

16.05.2012 року позивачем через декларанта подано нову вантажно-митну декларацію № 205070000/2012/023325 вказавши у графах 12, 22 та 45 якої, митну вартість, визначену митним органом.

Отже, предметом даного спору є правомірність визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України від 17.11.2002р. (далі - МК України) митна декларація - письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу і містить відомості щодо товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 265 МК митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

Згідно зі статтею 266 МК визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути визначено за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною в кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари було продано в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів не може бути визначено шляхом застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм, а також положень Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року № 339, та Порядку декларування митної вартості товарів дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, у ДМВ-1 №205070000/2012/021 від 10.05.2012 року в графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості посадовою особою Ягодинської митниці зроблено запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме: відомості про помологічний сорт яблук.

Між тим, колегія суддів погоджується з висновками судів стосовно необґрунтованості такої вимоги, оскільки дослідження в галузі помології в Україні здійснює Українська державна помологічно-ампелографічна інспекція, яка в своїй діяльності керується Положенням, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України №770 від 31.10.2007 року. Відповідно до даного положення предметом помологічного дослідження є лише насіння плодових і горіхоплідних культур, садивного матеріалу плодових, ягідних, горіхоплідних культур, винограду та хмелю, а не плодів цих культур для визначення їх сорту.

Отже, своє рішення митний орган мотивував неподанням декларантом додаткових документів (калькуляцією від виробника та витягу формування цін аукціонів) та наявністю сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості.

Разом з тим, надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердженні задекларованої декларантом митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах.

Однак, як вбачається з наявних матеріалів справи, в рішенні про визначення митної вартості товару митний орган чітко не вказав, які відомості в наданих йому документах викликають сумніви, та в чому вони полягають.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо безпідставного застосування митним органом 6 методу визначення митної вартості товару, оскільки відповідачем жодним чином не доведено обґрунтованість сумнівів щодо заниження позивачем вартості ввезеного товару

Між тим, колегія суддів не погоджується з судами попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України суму надмірно сплачених платежів, враховуючи наступне.

Відповідно до частини шостої статті 264 МК у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у місячний термін з дня прийняття рішення, у порядку, передбаченому законодавством.

Так, саме Порядок повернення визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264 МК.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 1, пунктів 2, 3, 4 розділу ІІІ

Порядку повернення для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Разом з тим взаємовідносини митних органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилкових та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, регламентувалися Порядком взаємодії.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів здійснюється на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації. Зазначений висновок оформляється відповідно до заяви платника, яка подається до митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.

Згідно з пунктом 7 Порядку взаємодії на підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що законодавством відповідно до частини шостої статті 264 МК визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, а тому на підставі аналізу наведених вище норм права дійшла такого правового висновку.

У разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014року (справа № 21-29а14) та у постановах від 12 листопада 2014 року.

Таким чином, оскільки обставини справи встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення в цій частині ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вони підлягають частковому скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 225, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Ягодинської митниці та особи що приєдналась до касаційної скарги - Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області - задовольнити частково.

Скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013р. в частині стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 надмірно сплачених платежів в сумі 33 185,22 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 надмірно сплачених платежів в сумі 33 185,22 грн.

В решті постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.10.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2013р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: