Справа № 431/587/15-а
Суддя: Форощук О. В.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/431/15/2015
Справа № 431/587/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку письмового провадження)

03 березня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області

головуючого - судді Форощука О.В.,

за участі позивача не з'явився,

представника відповідача не з'явилася,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд визнати дії Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області щодо відмови у проведенні державної реєстрацій прав на нерухоме майно на об'єкти нерухомого майна, а саме: телятник на 200 голів, розташований за адресою : АДРЕСА_1; свинарник маточник, розташований за адресою : АДРЕСА_2; будівлю колишньої школи бригади № 2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3; свинарник відгодівник, розташований за адресою: АДРЕСА_4 та відмову у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме вищевказане майно - неправомірною; зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на об'єкти нерухомого майна, а саме: телятник на 200 голів, розташований за адресою : АДРЕСА_1; свинарник маточник, розташований за адресою: АДРЕСА_2; будівлю колишньої школи бригади № 2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3; свинарник відгодівник, розташований за адресою : АДРЕСА_4.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16 січня 2015 року він звернувся до відділу державної реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції з вимогою щодо проведення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, а саме: телятника на 200 голів розташованого за адресою: АДРЕСА_1; свинарника маточника, розташованого за адресою: АДРЕСА_2; будівлі колишньої школи бригади № 2, розташованої за адресою: АДРЕСА_3; свинарника відгодовника, розташованого за адресою: АДРЕСА_4.

16 січня 2015 року відділом державної реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації вищенаведених об'єктів нерухомого майна у зв'язку з відсутністю належним чином завірених копій договорів купівлі - продажу та вищевказані договори не відповідають вимогам, встановлених законом.

Вказане рішення є таким що протиречить вимогам закону та порушує його законні права.

Вищевказані об'єкти нерухомого майна є майном колишнього КСП м. Карла Маркса, яке залишилось після його ліквідації.

Відповідно до виконавчого листа № 2 - 494/04 від 01 грудня 2004 року, Старобільським районним судом зобов'язано ТОВ "Покровчанка" Старобільського району Луганської області повернути позивачам за справою усім пайщикам КСП ім. Карла Маркса усе майно згідно до переліку вказаного у додатку № 2 до договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном, яке знаходиться у спільній частковій власності від 12 квітня 2001 року.

Вважає що дії посадових осіб відділу державної реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції є бездіяльністю і для здійснення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна необхідно укласти договір купівлі - продажу майнового паю, який не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення.

Разом з тим зазначає, що свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) підтверджує право особи на пайовий фонд майна колелективного сільськогосподарського підприємства.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження та позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій справу просить розглянути без її участі та рішення прийняти відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення:

16 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області з вимогою щодо проведення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, а саме: телятника на 200 голів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; свинарника маточника, розташованого за адресою: АДРЕСА_2; будівлі колишньої школи бригади № 2, розташованої за адресою: АДРЕСА_3; свинарника відгодовника, розташованого за адресою: АДРЕСА_4.

16 січня 2015 року Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні державної реєстрації вищенаведених об'єктів нерухомого майна у зв'язку з відсутністю належним чином завірених копій договорів купівлі - продажу та вищевказані договори не відповідають вимогам встановлених законом (а.с 9).

Вказане рішення є таким що протиречить вимогам закону та порушує законні права позивача ОСОБА_1

Вищевказані об'єкти нерухомого майна є майном колишнього КСП м. Карла Маркса, яке залишилось після його ліквідації.

Як вбачається з копії виконавчого листа № 2 - 494/04 від 01 грудня 2004 року, Старобільським районним судом ТОВ «Покровчанка» Старобільського району Луганської області зобов'язано повернути позивачам за справою усім пайщикам КСП ім. Карла Маркса усе майно згідно до переліку вказаного у додатку № 2 до договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном, яке знаходиться у спільній частковій власності від 12 квітня 2001 року.(а.с.12-18)

Суд вважає, що дії посадових осіб Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області є бездіяльністю з огляду на наступне :

Відповідно до ст. 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України від 7 лютого 2002 року № 3018 - III "Про судоустрій України" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, тлумачення поняття «суб'єкт владних повноважень» надано у п. 7 ч. 1 ст. З КАС України, де зазначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих - повноважень.

Відповідно до Положення про Державну реєстраційну службу України затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 401/2011, державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади.

Система державної реєстраційної служби входить до системи органів виконавчої влади.

Правові відносини, які виникають між органами реєстраційної служби та іншими суб'єктами характеризуються як владні відносини у розумінні КАС.

Державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт. Тобто держава в цій частині делегує державним реєстраторам владні повноваження.

Крім того відповідно до п. 9 Рекомендації щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 09 квітня 2001 N 97, вказано що кожен із співвласників має право продати свою частку майна, яка знаходиться у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі - продажу майнового паю.

Відповідно до листа Міністерства аграрної політики України від 20 квітня 2005 року № 37 - 17 - 2/5492 встановлено що, як передбачено Указом Президента України від 29. 01. 2001 N 62, в Україні забезпечується вільне здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду, купівлі - продажу, дарування, міни, передачі у спадщину.

Договір купівлі - продажу майнового паю не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, проте його можна посвідчити нотаріально за бажанням сторін відповідно до статті 54 Закону України "Про нотаріат".

Отже з викладеного достовірно можна зробити висновок що для здійснення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна необхідно укласти договір купівлі - продажу майнового паю, який не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення.

Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального підтвердження, затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2001 № 177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.

Разом з тим, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) підтверджує право особи на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства.

Утім, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний об'єкт нерухомості, одним з яких є свідоцтво про право власності на нерухоме майно (пункт 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2013 № 868).

Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року № 62 про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 04.04.2001 за № 306/5496 (далі - Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року № 253 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 за № 673/23205.

Вказаним Порядком передбачалось, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводилось підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство - правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання - передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчувалось підписом керівника підприємства та печаткою.

Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання - передавання майна були підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Враховуючи те, що Наказ втратив чинність та на даний час відсутній спеціальний нормативно - правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства майна, суд вважає, що свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт приймання - передавання майна є підставою для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності.

З огляду на викладене можна достовірно зробити висновок що для здійснення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна колишнього КСП ім. Карла Маркса не потрібно надавати договір про купівлю продаж майна, що знаходиться в спільній частковій власності.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані. на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 70 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 71 КАС України).

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати. Обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання (ч. 1, ч. 2, ч. З ст. 72 КАС України).

У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 1, 6, 8, 19, 22, 41 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 9, 11, 12, 17, 18, 100, 112, 122, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області щодо відмови у проведенні державної реєстрацій прав на нерухоме майно на об'єкти нерухомого майна, а саме: телятника на 200 голів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; свинарника маточника, розташованого за адресою: АДРЕСА_2; будівлі колишньої школи бригади № 2, розташованої за адресою: АДРЕСА_3; свинарника відгодівника, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та відмову у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме вищевказане майно - неправомірною.

Зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на об'єкти нерухомого майна, а саме: телятника на 200 голів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; свинарника маточника, розташованого за адресою: АДРЕСА_2; будівлі колишньої школи бригади № 2, розташованої за адресою: АДРЕСА_3; свинарника від годівника, розташованого за адресою: АДРЕСА_4.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті 03 березня 2015 року.

Суддя О.В. Форощук