Справа № 754/2991/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/2991/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Таран Н.Г. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача - управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії у розмірі 70% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідці про складові заробітної плати №287-Б від 25 грудня 2014 року, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади - з 26 грудня 2014 року;

- зобов'язати відповідача провести виплату пенсії 70% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідці про складові заробітної плати №287-Б від 25 грудня 2014 року, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади - з 26 грудня 2014 року.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі міста Києва подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову , та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача - відмовити . Відповідач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята із порушенням норм матеріального права при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 26 грудня 2014 року, та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 70% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи.

19 січня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням інших виплат, відповідно до довідки про складові заробітної плати №287-Б від 25 грудня 2014 року (а.с.14-15).

19 січня 2015 року листом №1487/09/Ф-32 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з тих підстав, що визначені складові не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії (а.с.10).

Не погоджуючись з таким вирішенням порушених питань, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

У ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.3 ст.2 вищевказаного закону, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать: виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи положення ст.37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Колегія суддів звертає увагу, що аналогічний висновок про застосування зазначених вище норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України, які прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах: постанова від 04 березня 2014 у справі №21-14а14, постанова від 6 листопада 2013 року у справі №21-350а13, постанова від 16 вересня 2014 року у справі №21314а14.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2442 КАС України, рішення Верховного Суду України прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Підсумовуючи зазначене вище, дослідивши матеріали та фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність відмови відповідача щодо перерахунку та подальшої виплати пенсії, з урахуванням інших виплат.

Належним способом порушених прав позивача є зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідці про складові заробітної плати №287-Б від 25 грудня 2014 року, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну працю в органах державної влади - з 26 грудня 2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення, постанову Деснянського районного суду міста Києва від 05 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.