Справа № 823/3322/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2015 р. м. Київ К/800/15558/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Оверчука Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство "Уманьавтодор" звернулось в суд з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Оверчука Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови № 97 від 15.10.2013 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що не дивлячись на виконання ПАТ "Уманьавтодор" отриманого від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області припису, відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, публічне акціонерне товариство "Уманьавтодор" звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, головними державними інспекторами Запорізького відділу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на підставі наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 22.03.2013 року №39-ОД про затвердження плану-графіка планових перевірок на ІІ квартал 2013 року у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил проведено перевірку об'єкта будівництва - автотранспортної магістралі через р. Дніпро у м. Запоріжжя.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 18.06.2013 року, в якому зазначено, що будівельні роботи з будівництва автотранспортної магістралі через м. Дніпро у м. Запоріжжя виконуються на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 07.02.2012 року №ЗП 0, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області. Генеральним підрядником будівництва вказаної автотранспортної магістралі є ВАТ "Уманьавтодор". Ліцензія, яка видана ВАТ "Уманьавтодор" на провадження господарської діяльності пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури (будівництво транспортних споруд, будівельні та монтажні роботи), не дає права на будівництво об'єктів підвищеної небезпеки, яким є вищезазначений об'єкт.

За результатами вказаної перевірки головним державним інспектором Запорізького інспекційного відділу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області винесено припис від 03.10.2013 року, яким зобов'язано ВАТ "Уманьавтодор" усунути до 17.10.2013 року порушення, а саме: отримати право на будівництво об'єктів підвищеної небезпеки та в подальшому здійснювати господарську діяльність, пов'язану зі створенням об'єктів архітектури, що підлягає ліцензуванню, у відповідності з переліком робіт провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, зазначених у додатку до ліцензії.

Крім зазначеного припису, головним державним інспектором Запорізького інспекційного відділу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.10.2013 року, у якому зазначено про виявлення порушення, а саме ліцензія, яка видана ПАТ "Уманьавтодор" на провадження господарської діяльності пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури (будівництво транспортних споруд, будівельні та монтажні роботи), не дає права на будівництво об'єктів підвищеної небезпеки, яким є зазначений об'єкт.

Постановою заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 15.10.2013 року на ПАТ "Уманьавтодор" за порушення статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" на підставі пункту 1 частини четвертої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" накладено штраф у розмірі 103230,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що постанова заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 15.10.2013 року № 97 про накладення на позивача штрафу винесена у відповідності до норм законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України частково погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Відповідальні виконавці окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, проходять професійну атестацію. Перелік таких видів робіт (послуг) і порядок професійної атестації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 17, 22 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Таким чином, винесення постанови про накладення штрафу за виявлене правопорушення не пов'язано з винесенням припису про усунення такого правопорушення. Зокрема, припис має на меті зобов'язати суб'єкт містобудування припинити порушення законодавства, в той час як постанова про накладення штрафу визначає розмір відповідальності за вже вчинене правопорушення.

Позивач в касаційній скарзі також зазначає, що підприємство не здійснює будівництво обкєктів підвищеної небезпеки, яким є автотранспортна магістраль через р. Дніпро у м. Запоріжжі, оскільки ПАТ "Уманьавтодор" уклав відповідні договори субпідряду з іншими господарюючими суб'єктами на виконання цих робіт і ці підприємства мають необхідні ліцензії.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування, які здійснюють господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури, що підлягає ліцензуванню, чи доручають виконання окремих видів робіт відповідальним виконавцям, які згідно із законодавством повинні мати кваліфікаційний сертифікат, несуть відповідальність у вигляді штрафу за таке правопорушення: здійснення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без отримання в установленому порядку ліцензії - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Згідно зі статтею 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюється на умовах підряду.

Статтею 318 Господарського кодексу України визначено, що за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк, визначений договором, об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Відповідно до статті 319 Господарського кодексу України підрядник має право залучати до виконання договору третіх осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результати їх роботи. У цьому випадку підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Статтею 838 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" генеральний підрядник координує діяльність субпідрядників на будівельному майданчику, здійснює контроль за виконанням ними договірних зобов'язань, відповідає за організацію будівельного виробництва тощо.

Колегія суддів зазначає, що за загальною практикою договір підряду укладається замовником із підрядником, який здійснюватиме реалізацію основних (профільних) розділів проекту відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації.

Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що підряднику, у разі набуття ним статусу генерального підрядника, достатньо мати ліцензію на виконання будівельних робіт, які він буде здійснювати власними силами на об'єкті будівництва, а відтак висновки судів щодо необхідності наявності у позивача ліцензії на роботи, які він самостійно не здійснюватиме є помилковими.

В той же час, судами попередніх інстанцій не досліджено питання, чи дійсно всі роботи з будівництва автотранспортної магістралі через м. Дніпро у м. Запоріжжя позивачем власними силами не здійснювались, а виконувались виключно залученими субпідрядниками, у зв'язку з чим це питання підлягає детальному дослідженню при новому розгляді справи.

За правилами частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)