Справа № 810/1650/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 р. м. Київ К/800/59569/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Амєліна С.Є.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області про визнання незаконною і скасування вимоги за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області про визнання незаконною і скасування вимоги № Ф 63 від 18 березня 2013 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року залишено без змін постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

ОСОБА_4 зареєстрований фізичною особою - підприємцем 22 лютого 2002 року державним реєстратором Ставищенської районної державної адміністрації Київської області.

Згідно Свідоцтва платника єдиного податку Серія НОМЕР_2 фізична особа - підприємець ОСОБА_4 здійснює виробництво інших готових металевих виробів і є платником єдиного податку.

Водночас, позивач отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 яке було видане 12 березня 2012 року.

Також, згідно з посвідченням НОМЕР_3, позивач є особою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролюзу 1986 року.

18 березня 2013 року відповідачем сформовано вимогу № Ф 63 про сплату недоїмки по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 4572,42 грн.

Непогоджуючись із вказаною вимогою і діями відповідача щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, позивач оскаржив її до суду.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття органом пенсійного фонду вимоги про сплату недоїмки.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивач не зобов'язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки він є пенсіонером за віком та звільняється від сплати за себе єдиного внеску. Таким чином, відповідач під час винесення вимог № Ф 63 від 18 березня 2013 року діяв з порушенням норм чинного пенсійного законодавства

Аналізуючи вказані обставини по справі та застосовуючи відповідні норми матеріального права, суд касаційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи?підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (частина четверта статті 4 вказаного Закону).

Таким чином, за змістом цієї норми фізичні особи?підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного внеску за себе, за умови, якщо такі особи є пенсіонерами за віком (незалежно від того чи досягли вони загального пенсійного віку чи така пенсія оформлена на пільгових умовах - зі зменшенням віку) та отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ застосовуються, зокрема в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років). Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12 вказаного Закону та частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Таке право виникало у чоловіків після досягнення 60 років та за наявності відповідного стажу. При цьому, статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на підставі пункту «а» частини першої якої, як установили суди, позивач отримує пенсію, передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах - із зменшенням віку, зазначеного у статті 12 цього Закону, та за наявності відповідного трудового стажу.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, ураховуючи закріплені Конституцією України гарантії громадян на соціальний захист, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанції, що особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не є платниками єдиного внеску за себе згідно з частиною четвертою статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», так як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року, ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Ставищанському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

С.Є. Амєлін

В.В. Малинін