Справа № 255/10122/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2015р. м. Київ К/800/15573/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 23 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Донецької міської ради, заступника начальника Управління земельних ресурсів Донецької міської ради Голотвіної Тетяни Анатоліївни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Донецької міської ради, заступника начальника Управління земельних ресурсів Донецької міської ради Голотвіної Тетяни Анатоліївни, в якому просив: визнати протиправними дії Донецької міської ради щодо порушення процедури розгляду клопотань про надання безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, не винесення на розгляд сесії клопотання позивача про надання безоплатно у власність земельної ділянки; зобов'язати Донецьку міську раду винести клопотання на засідання чергової сесії; визнати протиправними дії заступника начальника управління земельних ресурсів Донецької міської ради щодо розгляду клопотання позивача про надання безоплатно у власність земельної ділянки; зобов'язати відповідачів відшкодувати на користь позивача завдану шкоду в розмірі 1000,00 грн в солідарному порядку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач, звернувшись до Донецької міської ради з клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами стосовно гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, в якому просив визначити та виділити земельну ділянку без погодження з ним, отримав відповідь на звернення, в якій вимагалося подати додаткові матеріали та доопрацювати клопотання. Такі дії відповідачів позивач вважає протиправними, оскільки клопотання повинно бути винесено на сесію ради та розглянуте уповноваженим на це органом місцевого самоврядування. Крім того, позивачем зазначено, що вимоги відповідачів щодо подання додаткових матеріалів суперечать приписам Земельного кодексу України.

Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 23 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 01.03.2013 року позивачем подано до Донецької міської ради клопотання в порядку статті 118 Земельного кодексу України, в якому позивач просив в порядку реалізації його гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, визнати без погодження позивача та виділити йому земельну ділянку орієнтованим розміром до 0,10 га в межах м. Донецька, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також розглянути це питання на сесії ради з прийняттям рішення у встановлений законом строк. До заяви було надано копію карти міста Донецьк.

Також, 01.03.2013 року позивач направив до головного управління містобудування та архітектури Донецької міської ради, головного управління Держземагенства у м. Донецьк інформаційний запит в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації" про надання інформації про земельні ділянки в межах м. Донецьк, які можуть бути використані під забудову для реалізації права позивача на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва жилого будинку, нанести відповідні дані на графічні матеріали.

26 березня 2013 року на звернення позивача надано відповідь заступника начальника управління земельних ресурсів Донецької міської ради, в якій роз'яснено позивачу порядок звернення з заявами про надання безоплатно у власність земельних ділянок та визначено документи, які повинні додаватися до заяви.

Щодо розгляду інформаційного запиту зазначено, що на теперішній час відсутня можливість надання запитуваної інформації з підстав відсутності містобудівної документації з розробки детальних планів територій. Також позивачу роз'яснено, що він може ознайомитись з графічними матеріалами в головному управлінні містобудування та архітектури Донецької міської ради або на офіційному сайті КП "Управління генерального плану м. Донецьк".

З головного управління містобудування та архітектури Донецької міської ради позивачу надіслано відповідь на його інформаційний запит разом з копією Генерального плану м. Донецька.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що подана позивачем до органу місцевого самоврядування заява не відповідала положенням законодавства, до заяви не були надані документи та інформація, які б дали змогу розглянути її у відповідності до законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

На виконання вказаних норм Земельного кодексу України рішенням Донецької міської ради №11/31 від 21.12.2011 року затверджено Порядок передачі земельних ділянок юридичним та фізичним особам у власність та у користування у місті Донецьку.

Відповідно до пункту 1.1. розділу II вказаного Порядку громадяни України, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд звертаються із відповідним клопотанням до міської ради та надають його до Дозвільного центру із зазначенням цільового призначення земельної ділянки, її орієнтовного розміру та бажаного місця розташування. До клопотання додаються наступні матеріали та документи: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки (викопіювання М 1:500 (з нанесеними червоними лініями) та М 1:2000 з містобудівного кадастру, одержані в Головному управлінні містобудування та архітектури міської ради, та викопіювання М 1:2000 з чергового кадастрового плану, одержане в територіальному органі л виконавчої влади у галузі земельних відносин)); копії сторінок паспорта фізичної особи, з яких встановлюється громадянство, прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання; довідка про реєстрацію за місцем мешкання фізичної особи (у випадку, коли це не встановлюється із записів у паспорті); копія довідки про ідентифікаційний номер громадянина України; довідка (витяг) територіального органу виконавчої влади у галузі земельних відносин щодо правового статусу земельної ділянки та про відсутність у замовника приватизованих земельних ділянок для відповідного цільового призначення; письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки); довіреність, яка видана замовником іншій особі для представництва його інтересів, засвідчена у встановленому чинним законодавством порядку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач до клопотання не надав викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. До клопотання позивач додав тільки карту м. Донецьк, на якій відсутні жодні позначення щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

При цьому, органи місцевого самоврядування, зокрема Донецька міська рада, відповідно до діючого законодавства України не наділені повноваженнями щодо самостійного визначення місця розташування земельних ділянок за громадян.

Як зазначено вище, частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проте, як вірно вказано судами попередніх інстанцій, дана норма стосується випадків подання клопотання, яке відповідає вимогам частини шостої статті 118 Земельного кодексу України.

Зокрема, колегія суддів зазначає, що таке клопотання повинне бут оформлене з дотриманням вимог законодавства та до нього повинні бути додані всі необхідні документи та інформація.

Аналіз положень частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України вказує на те, що у суб'єкта владних повноважень є вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні клопотання. Неподання необхідного переліку документів чи інформації як підстава для відмови у вказаній нормі відсутня. Таким чином, лише за умов надання всього необхідного пакету документів та інформації у органу місцевого самоврядування будуть правові підстави здійснити розгляд клопотання та задовольнити його, чи відмовити згідно з законом.

Як зазначено судами попередніх інстанцій, заява позивача від 01.03.2013 року не відповідала вимогам статті 118 Земельного кодексу України, а відтак суди правомірно відмовили у позові.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 23 грудня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)