Справа № 810/1311/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року м.Київ 810/1311/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області

до Приватного підприємства "Михайлівський лан"

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області з позовом до Приватного підприємства "Михайлівський лан" про стягнення заборгованості по відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 3387,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача за період з 01.01.2015 по 31.03.2015 виникла заборгованість перед Пенсійним фондом України щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах у сумі 3387,09 грн. При цьому, станом на 25.03.2015 відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплатив, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.04.2015.

У судове засідання призначене на 21.04.2015 уповноважені представники сторін не з'явились.

Від позивача до суду надійшла заява від 17.04.2015 № 1570/03 відповідно до якої позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, зазначив, що сума боргу не сплачена та просив суд здійснювати судовий розгяд справи без участі уповноваженого представника Управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать дані наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення за № 672, яке отримано відповідачем 10.04.2015. Відповідач причини неявки суду не повідомив, відзиву або заперечень на позов не надав, будь-яких заяв чи клопотань до суду станом на час розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на приписи вказаної статті, враховуючи, що судом не встановлено підстав для заслуховування свідка чи експерта, і будь-яких клопотань від сторін щодо цього до суду не надходило, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство "Михайлівський лан" є юридичною особою, зареєстровано платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області.

Як встановлено судом, на підприємстві відповідача працювала особа - ОСОБА_2, яка була зайнята на роботах, що дають їй право на призначення пенсій на пільгових умовах, відповідно до пункту «д» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивачем було сформовано та виставлено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 2) і частини другої Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003р. №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 2015 року, який відповідач отримав 23.01.2015, що підтверджується даними наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за № 399.

На підставі зазначеного розрахунку, позивачем визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у зв'язку з виплатою та доставкою пенсії гр. ОСОБА_2 за списком № 2 за період з 01.01.2015 по 31.03.2015 у загальному 3387,09 грн. (по 1129,03 грн. щомісячно).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зокрема: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески, згідно зі статтею першою вказаного Закону - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи за списком № 2, визначено, зокрема підпунктами "б"-"з" частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Так, відповідно до пункту "д" статті 13 зазначеного нормативно-правового акта на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Проте, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди підпунктом 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (статтями 27 та 28). При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4 вказаної Інструкції Пенсійний фонд щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які надсилає підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій, визначає розмір сум до відшкодування на поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період є підставою для відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, понесених територіальним органом Пенсійного фонду України.

Відтак, з моменту отримання відповідного розрахунку сума фактичних витрат, що підлягає відшкодуванню відповідачем, є узгодженою, а оскільки такий розрахунок відповідачем не оскаржено, - він є обов'язковим для виконання.

Суд звертає увагу, що належних та допустимих доказів неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених за списком № 2, а також їх нарахування суду не надано, як і не надано доказів оскарження дій позивача щодо призначення пенсії працівнику відповідача саме у відповідності до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України № 1788-XII.

При цьому, наявність заборгованості у відповідача в сумі 3387,09 грн. підтверджується даними картки особового рахунку ПП "Михайлівський лан", належним чином засвідчена копія якої наявна у матеріалах справи.

Крім того, у матеріалах справи наявна довідка від 30.03.2011 № 36 ПП "Михайлівський лан", яка підписана директором підприємства - Шумко А.К. та головним бухгалтером підприємства - Писаренко В.В., відповідно до якої гр. ОСОБА_2 дійсно працювала на ПП "Михайлівський лан" свинаркою з 2006 по 2010 рік.

На підставі викладеного судом встановлено, що у відповідача утворилася та наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 у вказаному вище розмірі.

Склад витрат та факт їх понесення позивачем підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи: розрахунком по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 та карткою особового рахунку відповідача. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем станом на 21.04.2015 суду не надано.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1261, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, який здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах. Кошти Пенсійного фонду України, що зараховуються на єдиний рахунок Фонду і зберігаються на окремих рахунках його органів в уповноваженому банку, визначеному Кабінетом Міністрів України, обслуговують органи Державного казначейства.

Таким чином, територіальні органи Пенсійного фонду України у відносинах із страхувальниками та застрахованими особами з приводу виплати пенсій або стягнення заборгованості власної правосуб'єктності не мають, а діють від імені Пенсійного фонду України в межах повноважень, які поширюються на територію відповідної адміністративної одиниці.

Враховуючи, що відповідач є боржником Пенсійного фонду України і знаходиться на території адміністративної одиниці, на яку поширюються повноваження позивача, дії позивача щодо стягнення заборгованості у сумі 3387,09 грн. на користь Пенсійного фонду України є правомірними, а позов є таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Михайлівський лан" ( ) на користь Управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 3387 (три тисячі триста вісімдесят сім) грн. 09 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.