Справа № 815/5948/14
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/5948/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Кравця О.О.,

судді - Шеметенко Л.П.

при секретарі: Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Універсал-1» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2014 року у справі за позовом приватного підприємства «Універсал-1» до Південної митниці Міндоходів і головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Універсал-1» звернулося до суду з позовом до Південної митниці Міндоходів і ГУ ДКС України в Одеській області про визнання дій щодо проведення коригування митної вартості товарів за митною декларацією №500060001/2014/023926 від 15.07.2014 року протиправними, скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18.07.2014 року №500060001/2014/610158/1, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.07.2014 року №500060001/2014/00464 та зобов'язання провести зарахування надмірно перерахованого податку у розмірі 8 906,98 гривень в рахунок сплати майбутніх митних платежів.

Свої позовні вимоги ПП «Універсал-1» обґрунтувало незаконністю спірних рішень, дій та бездіяльності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2014 року у задоволенні вищенаведеного позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП «Універсал-1» просить скасувати вищенаведену постанову як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2014 року між «SHABNAM SAHRA CO.» (Продавець) та ПП «Універсал- 1» (Покупець) укладено контракт №27/05/13, відповідно до якого Продавець за даним контрактом зобов'язується продати, а Покупець зобов'язується купити виноград сушений без кісточки, на умовах CIF (CFR) порт Одеса/Україна або DAP Одеса/Україна у відповідності зі специфікацією кожної партії.

15.07.2014 року позивач подав до Південної митниці Міндоходів митну декларацію №500060001/2014/023926 від 15.07.2014 року. Декларантом було заявлено ціну товару на рівні 37000 долл. США (або 1,85 долл. за кг нетто), що еквівалентно 433629, 23 гривень /а.с. 86 - 87/.

До декларації позивачем було надано такі документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами 700/2012/0001207 від 18.06.2014 року, морський транспортний документ (морська накладна) ZOP036EOOCL від 11.07.2014р., міжнародна автомобільна накладна (CMR) 129/14 від 15.07.2014р., коносамент OOLU від 07.07.2014р., банківський платіжний документ, що стосується товару 271 від 26.06.2014р., розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 13.06.2014р., рахунок-фактура (інвойс) 116 від 12.06.2014 року, пакувальний лист PL/116 від 12.06.2014р., навантажувальний документ 0707 від 07.07.2014р., доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1/1 від 03.02.2014р., 2 від 03.02.2014р., 3 від 03.06.2014р., 4 від 03.06.2014р., 5 від 19.05.2014р., 6 від 26.06.2014р., 7 від 14.07.2014р., зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, 27/05/13 від 27.05.2014 року, довідка про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами 11482/1022-414 від 07.05.2014р., декларація виробника б/н від 10.06.2014р., інформація про позитивні результати здійсненя фітосанітарного контролю товару №2761 від 07.07.2014 року, інформація про позитивні результати здійсненя радіологічного контролю товару №2761 від 07.07.2014 року, резевна позиція 915 від 26.07.2014р., фітосанітарний сертифікат, який видається країною-експортером, від 11.06.2014р., карантинний дозвіл (Держветфітослужба України), 75/00702 від 29.01.2014р., сертифікат про походження товару форми А 93/1505 від 12.06.2014р., інші некласифіковані документи: Акт №207 від 14.07.2014р., акт про зважування № від 15.07.2014р., довіреність від 05.03.204р., каталог товарів від виробника від 03.06.2014р., лист від виробника №12/06 від 12.06.2014р., лист-розпорядження №0129 від 09.07.2014р., прайс-лист б/н від 03.06.2014р., сертифікат про відсутність ГМО від 13.06.2014р., сертифікат якості б/н від 12.06.2014р., копія митної декларації країни відправлення №4104829 від 11.06.2014р.

18.07.2014 року Південною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №500060001/2014/610158/1 /а.с.11-12/, яким визначено митну вартість Товару на рівні 2,04 долл. США за кг.

Як вбачається зі змісту рішення, підставою для коригування митної вартості товару стали наявні розбіжності в поданих декларантом документах, а саме: в інвойсі-фактурі та зовнішньоекономічному контракті наявні різні зразки підписів іноземного котрактоутримувача, наданий прайс-лист виробника не містить інформацію про умови поставки товару згідно ІНКОТЕРМС, що дало відповідачу підстави ввважати, що в документах зазначені недостовірні відомості.

Як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів, наданий висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений ОРТПП від 17.07.2014р. СИО-к №00580 підтверджує дані, зазначені у наданих до митного оформлення документах, проте не підтверджує чи відповідає заявлений рівень митної вартості кон'юнктурі ринку; відповідно до п. 2.5. Наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №631 правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до ст. 54 МК України, засвідчується шляхом вчинення напису «Перекладено вірно», проставлянням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. Подані до митного оформлення докумети, які стосуються митної вартості товарів, а саме копія вантажної декларації країни експорту (експортна декларація) перекладена з арабської на російську мову співробітником фірми-одержувача товару, але не завірена відповідним чином.

У зв'язку із зазначеним, відповідачем було запропоновано декларанту протягом 10 днів надати такі документи для підтвердження заявленої митної вартості: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Південною Митницею міндоходів видано картку відмови №500060001/2012/00464 /а.с.13-15/.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у митному оформленні (випуску) товарів стало порушення декларантом вимог ч. 6 п. 2 мт. 54 МК України від 13.03.2012 №4495-VI.

Відповідачем здійснено коригування митної вартості товарів за резервним методом, про що вчинено запис у рішенні про коригування митної вартості товарів №500060001/2014/610158/1 від 18.07.2014 року.

18.07.2014 року Товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розділу 10 МК України.

Згідно довідки Одеської регіональної торгово-промислової палати СИО-к №000580 від 17.07.2014р., «цена определена в долларах США за 1 тонну и составаляет на виноград сушеный (изюм) темный сорт MALAYER без косточки, класс А, калибр 301-370, урожай 2013г., в карт. коробах, по 10 кг, пр-ва Shabnam Sahra Co», Иран, поставляемый по Контракту №27/05/13 от 27.05.2013г. (Спецификация №3) - 1850 (одна тысяча восемьсот пятьдесят дол.) при условии CFR Одесса» (мовою оригіналу) /а.с.69/.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) додаткові документи.

З матеріалів справи вбачається, що під час митного оформлення імпортованого товару, позивачем було надано митному органу усі основні документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Зазначені документи чітко ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь наведеного контрагента, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України.

У ході розгляду справи митний орган не спростував дійсність поданих позивачем до митного оформлення вищенаведених документів, достовірність і об'єктивність зазначених в них відомостей. Митний орган не спростував контрактну ціну оцінюваних товарів та вартість транспортних витрат, об'єктивну можливість і спроможність перевірити згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України вартість операції на підставі наданих позивачем документів, а відповідно й рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України.

Також митний орган не довів суду наявність передбачених ч. 3 чи ч. 4 ст. 53 МК України підстав для витребування від позивача додаткових документів, а саме митний орган не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів зазначає, що зроблені митним органом в оскаржуваному рішенні записи про наявність розбіжностей є формальними і несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження митного органу про неможливість перевірки митної вартості товару з підстав різності підписів на товаро-супровідних документах та відсутності посилання в банківських документах про попередню оплату на інвойс, так як зазначені обставини жодним чином не утворюють труднощів для проведення зазначеної перевірки.

Інших доказів того, що подані декларантом до митного оформлення документи містили розбіжності, які впливають на кількісні та вартісні показники оцінюваного товару, митним органом виявлено не було, а судом таких не вбачається.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на думку колегії суддів, зроблені митним органом в оскаржуваному рішенні записи не свідчать про дійсну наявність розбіжностей і не доводять наявність визначених ч. 3 ст. 53 МК України підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Неподання декларантом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Митний орган не довів суду обов'язкову в силу ч. 1 ст. 55 МК України наявність передбачених ч. 6 ст. 54 МК України випадків, за яких він міг відмовити позивачу в митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товарів. Митний орган не надав суду доказів та аргументованих пояснень з приводу того, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; не довів суду невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів; не послався та не підтвердив суду надходження офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачем було подано митному органу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, а тому заявлена ним (позивачем) митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 МК України. Натомість коригування митним органом митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК України та всупереч правилам, визначеним ст. 58 зазначеного Кодексу.

Окрім того, колегія суддів приймає до уваги те, що митний орган не довів відсутності можливості послідовного застосування інших методів визначення митної вартості товару позивача ніж резервний.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 листопада 2011 року (справа № 21-222а11) і 6 лютого 2012 року (справи №№ 21-418а11, 21-375а11, 21-365а11), 26 червня 2012 року (справа № 21-172а12).

Однак, колегія суддів вважає вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача провести зарахування надмірно перерахованого податку у розмірі 8 906,98 гривень в рахунок сплати майбутніх митних платежів необґрунтованими у зв'язку з тим, що з зазначеного приводу будь-яких спірних правовідносин між сторонами не виникало.

Отже, колегія судів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції вищенаведеним критеріям щодо законності та обґрунтованості не відповідає.

Пунктом 4 ст. 202 КАС України передбачено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні даного позову.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанціїї, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Універсал-1» - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов приватного підприємства «Універсал-1» - задовольнити частково.

Рішення Південної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18.07.2014 року №500060001/2014/610158/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.07.2014 року №500060001/2014/00464 - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Постанова у повному обсязі виготовлена 17 квітня 2015 року.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /О.О. Кравець/

/Л.П. Шеметенко/