Справа № 805/595/15-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року справа №805/595/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі:

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Ханової Р.Ф.,

Яковенка М.М.

за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б.,

за участю

представника позивача Мамедової О.А. (за довіреністю)

представника відповідача Радченя Д.П. (за довіреністю)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 р. у справі № 805/595/15-а (головуючий І інстанції Кірієнко В.А.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та нечинною Постанови від 02.02.2015 року за №158, з урахуванням змін, що внесені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11.02.2015 року за №174, -

В С Т А Н О В И В :

14.02.2015 на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» (далі - ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, відповідач) про визнання незаконною та нечинною Постанови від 02.02.2015 року за №158, з урахуванням змін, що внесені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11.02.2015 року за №174. (арк.. справи 8-17)

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24.02.2015 року позовні вимоги ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" задоволені, а саме - визнано протиправною Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.02.2015 року за №158, з урахуванням змін, що внесені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11.02.2015 року за №174 з моменту її прийняття. (арк.. справи 169-172)

Не погодившись з таким рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта у судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, та просив скасувати рішення першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, та вважали, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване і підстав для його скасування немає.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстровано в якості юридичної особи, та має в своїй структурі Відокремлений підрозділ «Зуївська теплова електрична станція», за наступною юридичною адресою: 86783, м. Харцизьк, м. Зугрес, вул. 60 років Жовтня, буд.100.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» - енергогенеруюча компанія, до складу якої входять три теплові електростанції: Зуївська, Курахівська та Луганська. Встановлена потужність станцій ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» становить 4157 МВт.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085 р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження", м. Харцизьк (у тому числі м. Зугрес) відносяться до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.02.2015 N 88 "Про затвердження переліку виробників електроенергії" визначений перелік виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (станом на 11.02.2015), відповідно до додатку, в якому зазначена Зуївська ТЕС ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО".

Основним законом, який визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі є Закон України «Про електроенергетику».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про електроенергетику», енергія - електрична або теплова енергія, яка виробляється на об'єктах електроенергетики та є товарною продукцією, передбаченою для купівлі - продажу.

Як констатував в своєму рішенні від 12 лютого 2002 року N 3-рп/2002 Справа N 1-7/2002 (справа про електроенергетику) Конституційний Суд України, електроенергія є специфічним товаром, який виробляється і споживається одночасно, її слід розглядати як спільну власність усіх учасників енергоринку. Кожний з них має право лише на частину прибутку від своєї діяльності з виробництва, розподілу або постачання електроенергії.

Статтею 15 Закону України «Про електроенергетику» закріплені наступні принципи здійснення діяльності в енергетиці: купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється. Оптовий ринок електричної енергії України створюється на підставі договору. У договорі визначаються мета та умови діяльності, права, обов'язки та відповідальність сторін.

Договір, на підставі якого створено оптовий ринок електричної енергії - Договір між членами Оптового ринку електричної енергії України укладено 15 листопада 1996 року (ДЧОРЕ) (арк. справи 45-63).

Відповідно до п. п. 3.2, 8.1.1. ДЧОРЕ, Розпорядник коштів Оптового ринку електричної енергії зобов'язаний розраховувати та нараховувати платежі Виробникам електричної енергії, дотримуватись Інструкції про порядок використання коштів Оптового ринку (ІВКОР) (арк. справи 64-74).

Згідно пункту 6.11. ІВКОР розрахунки в Оптовому ринку здійснюються кожного календарного дня, а платежі виконуються кожного банківського дня, крім попередньої оплати та авансових платежів. Днем платежу Виробникам та іншим Учасникам розподілу коштів Оптового ринку є два банківських дні після дня повідомлення про належний платіж (п. 6.12.2 ІВКОР).

Відповідно до п. 2.1. ІВКОР кошти Оптового ринку - це кошти, які надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання місцевих постачальників та Оптового постачальника, та є власністю учасників Оптового ринку і підлягають розподілу згідно з алгоритмом, затвердженим НКРЕ.

ДЧОРЕ встановлює обов'язок позивача укласти двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії з ДПЕ, а також продавати йому на ОРЕ всю вироблену та імпортовану електричну енергію згідно з ДЧОРЕ та двосторонніми договорами, укладеними відповідно до нього. 01.04.2002 року між позивачем і ДПЕ на виконання зобов'язань за ДЧОРЕ укладений двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії N 1034/01, що є діючим на час розгляду справи.

ДЧОРЕ визначає обов'язок ДПЕ купувати електричну енергію від виробників та оплачувати її згідно з ДЧОРЕ та двосторонніми договорами, а також здійснювати розрахунок та нарахування платежів виробникам. Відповідно до пункту 3.6 ДЧОРЕ, для виконання своїх зобов'язань ДПЕ відкриває поточний рахунок із спеціальним режимом використання, на який перераховуються кошти за продану електричну енергію згідно з законодавством. ДПЕ спрямовує кошти, які надійшли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, згідно з алгоритмом ОРЕ та ІВКОР. Відповідно до пункту 6.4 ІВКОР, оплата за продану виробниками електричну енергію оптовому постачальнику здійснюється на їх рахунки згідно з умовами двосторонніх договорів. Згідно з пунктом 7.3 ІВКОР, кошти, які перераховані на поточний рахунок оптового ринку, повинні використовуватися на виплати учасникам розподілу коштів в обсягах, які визначаються відповідно до алгоритму, затвердженого НКРЕ.

Пункт 4.3 двостороннього договору між позивачем і ДПЕ N 1034/01 передбачає, що платежі за отриману ДПЕ від позивача електроенергію здійснюються кожного банківського дня з поточного рахунку із спеціальним режимом використання ДПЕ відповідно до алгоритму ОРЕ в строки та в порядку, визначеному ІВКОР, яка є додатком до ДЧОРЕ.

Згідно з пунктом 10.1.1. ІВКОР всі запропоновані зміни до алгоритму оптового ринку мають відповідати Закону України "Про електроенергетику", встановлюються і затверджуються відповідною постановою НКРЕ. НКРЕ відповідно до Закону України "Про електроенергетику" має виключне право вносити зміни до алгоритму оптового ринку самостійно без погодження з іншими органами. Згідно з пунктом 10.3.2 ІВКОР, алгоритм оптового ринку розробляється і впроваджується за принципом дотримання прозорого та справедливого порядку розподілу коштів між учасниками розподілу коштів оптового ринку за процедурою, визначеною пунктами 10.1.4-10.1.6 ІВКОР, та затверджується постановою НКРЕ.

Абзац 6 частини 11 статті 15 Закону України "Про електроенергетику" визначає, що у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді оптовим постачальником електричної енергії, у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії.

Таким чином, позивач зобов'язаний продавати на підставі двостороннього договору електричну енергію ДПЕ і має гарантоване законом право на отримання за неї оплати у рівному з іншими виробниками (енергогенеруючими компаніями) відсотку.

Як встановлено в судовому засіданні та не є спірним між сторонами по справі, що позивач направляє ДПЕ відповідно до Правил оптового ринку електроенергії (Додаток N 2 до ДЧОРЕ) цінові заявки та заявки робочої потужності щодо кожного блоку кожної ТЕС, в тому числі, Зуївської. ДП "Енергоринок" ці заявки приймає та включає установки на ТЕС позивача в роботу. Диспетчерський центр ДП "НЕК Укренерго", що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об'єднаною енергетичною системою України, щоденно диспетчеризує та підтримує в роботі всі ТЕС позивача.

При цьому, з метою виробництва електроенергії позивач спалює на Зуївській ТЕС вугілля, яке закуповує з ресурсу вугледобувних підприємств, що розташовані на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Вказане вугілля видобувається ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», що знаходиться за адресою: 51400, м. Павлоград, вул. Леніна, 76, Дніпропетровська область, ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ», що знаходиться за адресою: 85000, м. Добропілля, пр. Шевченка, 2, Донецька область.

Згідно Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.02.2015 року за № 88 «Про затвердження переліку виробників електроенергії», додаток до якого містить перелік виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (станом на 11.02.2015 року), в якому зазначена Зуївська ТЕС ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО».

Позивачем у судовому засіданні в суді першої інстанції надана копія листа ДП «Енергоринок» від 03.02.2015року за № 01/26 - 1307, в якому зазначається, що з метою виконання Постанови НКРЕКП від 02.02.2015 року за № 158 ДП «Енергоринок» вимушене припинити перерахування коштів виробникам електроенергії, які розташовані (або їх устаткування) на території Донецької та Луганської областей.

З наданої позивачем довідки «Про розрахунки з ДП «Енергоринок»» (арк.с.115) вбачається, що починаючи з 02 лютого 2015р. ДП «Енергоринок» припинило перерахування коштів на рахунки ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО», внаслідок чого заборгованість ДП «Енергоринок» за електроенергію, відпущену з 26 січня 2015р. по 12 лютого 2015р. станом на 12.02.2015року становить 290 344 681,50 грн.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що Розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. N 36-р "Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії" не містить приписів та не надає відповідачу повноважень змінювати алгоритм розподілу і перерахування коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії України таким чином, щоб виключити їх дію у відношенні виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і тим самим не забезпечити їм рівний з іншими виробниками (енергогенеруючими компаніями) відсоток оплати електроенергії.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що кошти за відпущену в оптовий ринок електричну енергію формують заборгованість перед виробниками електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження та будуть отримані ними після закінчення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 36-р "Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії".

В той же час, відповідачем не були надані докази проведення експертизи з метою визначення можливих наслідків та економічної доцільності змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії, як того вимагає Тимчасовий порядок внесення змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії та здійснення контролю за його дотриманням, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 19 лютого 2002 р. N 200.

Оскаржувана постанова № 158 з моменту її прийняття 02 лютого 2015 року породила правові наслідки у вигляді недоотримання позивачем від ДПЕ коштів аж до дати її скасування 18 лютого 2015 року постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 203 "Про внесення змін до постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України від 03 вересня 2008 року № 1052 та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 21 грудня 2011 року № 2, від 26 липня 2013 року № 1036".

Отже, прийнявши постанову N 158 "Про внесення змін до постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України від 03 вересня 2008 року N 1052 та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 21 грудня 2011 року N 2, від 26 липня 2013 року N 1036" від 02.02.2015 року", відповідач порушив норми Закону України "Про електроенергетику", Тимчасовий порядок внесення змін до алгоритму оптового ринку електричної енергії та здійснення контролю за його дотриманням, положення Договору між членами оптового ринку електричної енергії України й Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії України.

Згідно з Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 382/2011 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному та нафтогазовому комплексах.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно безпідставності тверджень відповідача, що він має повноваження своїми постановами наділяти центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, повноваженнями з визначення переліку установок (устаткування та/або енергетичного обладнання), що знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідач також не навів доказів того, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України має такі повноваження за законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідач не мав відповідних повноважень наділяти центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, повноваженнями, визначеними ним в оскаржуваній постанові з урахуванням змін і доповнень, внесених постановою N 174.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 23.06.1997 N 2-зп по справі N 3/35-313 за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію. Аналогічна правова позиція наведена й Вищим арбітражним судом України в згаданому Роз'ясненні "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" від 26.01.2000 N 02-5/35, яке визначає, що нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Оскаржувана постанова № 158 стосується визначеного нею певного кола суб'єктів, в тому числі ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", зокрема в частині Зуївської ТЕС ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО», містить конкретний припис щодо нездійснення перерахувань визначеному нею колу осіб, в тому числі ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", зокрема в частині Зуївської ТЕС ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО», а також застосовується одноразово шляхом внесення змін до алгоритму розподілу коштів оптового ринку електроенергії. Враховуючи вищезазначене, оскаржувана постанова № 158 є індивідуальним актом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в даному випадку оскаржувана постанова відповідача прийнята ним неправомірно, оскільки п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. N 36-р "Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії" в частині делегування повноважень відповідачу стосовно зміни алгоритму розподілу коштів оптового ринку електричної енергії України не узгоджується з вимогами статті 29 Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України», а саме частин 2 відповідно до якої у сфері функціонування ринку електричної енергії до повноважень Кабінету Міністрів України належать, в тому числі затвердження порядку вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії; прийняття рішення щодо вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії у випадках, передбачених цим Законом, правилами ринку та кодексом електричних мереж; здійснення та забезпечення виконання заходів, передбачених цим Законом.

Також відповідно до частини 6 вищезазначеної статті до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, щодо регулювання на ринку електричної енергії належать:

1) затвердження:

правил ринку, правил ринку "на добу наперед", кодексу комерційного обліку;

методики розрахунку роздрібних цін на електричну енергію для споживачів гарантованих електропостачальників;

методики розрахунку тарифу на послуги гарантованого постачання електричної енергії;

методики розрахунку регульованих цін на допоміжні послуги;

методик (порядків) розрахунку тарифів на послуги з передачі електричної енергії;

методик (порядків) розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії;

методики розрахунку тарифу на послуги з централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління;

методики розрахунку регульованих цін закупівлі електричної енергії, виробленої на теплоелектроцентралях або когенераційних установках;

прогнозної та фактичної вартостей та/або цін послуг з вирівнювання умов для конкуренції;

переліку поточних рахунків із спеціальним режимом використання;

правил та порядків, визначених цим Законом;

типових та примірних договорів (у тому числі додаткових угод до них), визначених цим Законом;

кошторису Фонду;

кошторису гарантованого покупця;

типових вимог до балансуючих груп;

2) встановлення:

тарифів на електричну енергію для побутових споживачів;

регульованих цін закупівлі електричної енергії, виробленої на теплоелектроцентралях або когенераційних установках;

тарифів на послуги з постачання електричної енергії гарантованих електропостачальників;

тарифу на послуги з централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління;

тарифу на передачу електричної енергії;

тарифів на розподіл електричної енергії;

алгоритмів розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання;

максимального терміну дії двосторонніх договорів на ринку двосторонніх договорів;

граничних нижніх меж обсягів обов'язкового продажу та купівлі електричної енергії на ринку "на добу наперед" відповідно до положень цього Закону;

вимог до видів діяльності, які може суміщати електропостачальник при здійсненні ним діяльності з гарантованого постачання електричної енергії;

10) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом.

Тобто в даному випадку колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач не мав повноважень стосовно прийняття спірної постанови, а також з урахуванням вимог частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає за необхідне застосувати саме вимоги статей 27, 29, 31 Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України», а не пункт 1 Розпорядження Кабінету міністрів України від 14 січня 2015 р. N 36-р "Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії", оскільки норми Закону України мають вищу юридичну силу, ніж Розпорядження Кабінету міністрів України.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду 1-ї інстанції. Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-197, п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 р. у справі № 805/595/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 р. у справі № 805/595/15-а - залишити без змін.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний колегією суддів 22 квітня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий: А.В. Гайдар

Судді: Р.Ф.Ханова

М.М. Яковенко