Справа № 2а-16715/12/2670
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2015р. м. Київ К/800/43476/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Степашка О.І.

суддів: Островича С.Е.

Федорова М.О.

за участю:

секретаря судового засідання Чайки О.С.

представника відповідача Рогозі Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія « 35»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013

у справі №2а-16715/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія « 35»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про скасування податкового повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія « 35» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Юридична компанія « 35») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.10.2012 №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2013, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем було проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача по уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2012 року, за результатами якої складено акт від 18.09.2012 №723/1503.

В акті перевірки зазначено, що подана платником податку декларація, заповнена з порушенням вимог Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 25.11.2011 №1492, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за №1490/20228 та не відповідає п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно переліку комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем податкового органу АРМ «Платників ПДВ», «Пошуково-довідкова система ДПА України (ПДС)», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», платником податку - ТОВ «Юридична компанія « 35» в липні 2012 року включено до податкового кредиту стару податкову накладну (термін більше 365 днів).

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 18.10.2012 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 2262851,00 грн., з якої сума грошового зобов'язання за основним платежем складає 181028.00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 452570,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Платник має право включити до податкового кредиту поточного звітного періоду суму ПДВ, зазначену в податковій накладній, виписаній у попередніх податкових періодах, але отриманій платником у поточному звітному періоді, за наявності документального підтвердження такого запізнення, а також за умови, що не минуло 365 календарних днів (60 календарних днів) з дня виписки податкової накладної.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, позивач, включив суми податку на додану вартість, передбачену накладними, складеними в квітні 2011 року до складу податкового кредиту в липні 2012 року.

А отже, платником податку включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, термін яких перевищував 365 днів.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія « 35» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.02.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.О. Федоров