Справа № 815/6119/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/6119/14

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року про залишення без розгляду адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Южний» про визнання незаконним та часткове скасування розпорядження № 589/А-2004 від 28 липня 2004 року, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» подало апеляційну скаргу на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 12 лютого 2015 року, постановленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд залишив без розгляду адміністративний позов ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Южний» про визнання незаконним та скасування розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 589/А-2004 від 28 липня 2004 року, в частині вилучення із земель Багатопрофільної виробничо-сільськогосподарської фірми «Аліс» 3,5716 га. ріллі та надання їх ДП «МПТ «Южний» у постійне користування під будівництво виробничих об'єктів.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ч. 2 ст. 99 КАС України, оскільки під час судового засідання був з'ясований тільки факт обізнаності позивача про оскаржене розпорядження, а не факт порушення його прав та моменту коли позивач про це дізнався.

Апелянт зазначає, що на протязі 2005-2008 років право власності на земельну ділянку захищалось у судових інстанціях, в яких остаточним рішенням Верховного Суду України від 04 квітня 2008 року визначено право власності ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» на земельну ділянку, та зазначено про незаконність права постійного користування за ДП «Морський торгівельний порт «Южний».

За таких обставин апелянт мав надію, що відповідач не буде виконувати своє розпорядження від 28 липня 2004 року, оскільки судове рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх та на всій території України.

Також апелянт зазначає, що у серпні 2014 року з відповіді відповідача про те, що ДП «Морський торгівельний порт «Южний» у 2011 році оформило державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, позивач дізнався про порушення свого права власності.

Крім цього апелянт зазначає, що на підставі зазначених обставин суд першої інстанції при відкритті провадження по справі дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

За таких обставин апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав позивачу можливості захищати своє право власності шляхом скасування незаконного розпорядження.

ДП «Морський торгівельний порт «Южний» надало письмові заперечення, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм процесуального права просить, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.

Одеська обласна державна адміністрація письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Постановляючи ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції встановив, що відповідно до наданої ДП «Морський торгівельний порт «Южний» копії скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» № 55-09 від 26 вересня 2005 року, адресованої заступнику Генерального прокурора України, прокурору Одеської області старшому раднику юстиції Галкіну О.Б., голові Одеської обласної державної адміністрації Цушко В.П. про грубе порушення прав власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» у розпорядженні Одеської обласної державної адміністрації №589/А-2004 від 28.07.2004 року, позивач станом на 26 вересня 2005 року був повністю обізнаний як щодо факту прийняття Одеською облдержадміністрацією розпорядження від 28.07.2004р. №589/А-2004, так і щодо назви, змісту, окремих пунктів розпорядження, розумів, в чому полягає порушення його права власності у зв'язку із виданням цього розпорядження, а також посилався на неодноразове звернення із заявами до Одеської обласної державної адміністрації у 2005 році щодо порушення своїх конституційних прав спірним розпорядженням.

Також суд першої інстанції встановив, що обізнаність позивача про наявність оскарженого розпорядження підтверджена і касаційною скаргою ДП «Морський торгівельний порт «Южний», яка отримана позивачем 29 січня 2008 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що на підставі поданих Портом документів, погодженого проекту відведення земельних ділянок та згоди власника - ТОВ «Аліс», рішенням Одеської обласної ради від 04.06.2004 р. 455-XXIV та розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 28.07.2004 p. N 589/А-2004 у відповідності до вимог законодавства із земель ТОВ «Аліс» вилучена земельна ділянка площею 3,6088 га та погоджено надання цієї земельної ділянки у постійне користування Порта.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку щодо непереконливості доводів позивача стосовно необізнаності щодо розпорядження до дати офіційної відповіді Одеської обласної державної адміністрації №46/239 від 18.08.2014 року, оскільки приписи КАС України чітко встановлюють шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, який обчислюється не тільки з дня, коли особа дізналася про порушені права, а і з дня коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Також суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача на неотримання та не ознайомлення на сайті Одеської обласної державної адміністрації з оскарженим розпорядженням, для обчислення початку перебігу строку для звернення до суду з позовом судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються наявними у справі доказами станом на дату вирішення заяви ДП «Морський торгівельний порт «Южний» про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд першої інстанції відкрив провадження у справі № 815/6119/14, взявши до уваги доводи позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом (т. 1 а.с.70,71), але в подальшому встановив, що викладені у цій заяві підстави не відповідають фактичним обставинам, що мають значення для вирішення питання, з якої дати слід обчислювати строк для звернення ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» до суду з позовом про скасування розпорядження №589/А-2004 від 28.07.2004р.

Оскільки позивач скористався своїм правом звернення до суду в жовтні 2014 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України, а матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження того, що позивач був позбавлений можливості звернутися з адміністративним позовом суду в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, внаслідок чого залишив адміністративний позов без розгляду відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс», представників ДП «Морський торгівельний порт «Южний», розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

28 липня 2004 року Одеська обласна державна адміністрація прийняла розпорядження № 589/А-2004 «Про вилучення та надання у постійне користування земельних ділянко для несільськогосподарських потреб на території Комінтернівського району» (т. 1 а.с. 182-184), відповідно до якого затверджений проект відведення земельних ділянок МТП «Южний», та вилучені земельні ділянки, окрім іншого, із земель ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» - 3,6088 га. ріллі.

14 жовтня 2005 року ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» подало скаргу до прокуратури Одеської області, Одеської обласної державної адміністрація (т. 1 а.с. 215-217), в який просило вжити заходи для відновлення порушеного права власності внаслідок прийняття Одеською обласної державною адміністрацією розпорядження № 589/А-2004 від 28 липня 2004 року. При цьому скарга містить детальний опис розпорядження, що свідчить про обізнаність апелянта про зміст оскарженого розпорядження у жовтні 2005 року.

Отримана 29 січня 2008 року (т. 1 а.с. 223-225) ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» касаційна скарга ДП «МТП «Южний» також містить посилання на розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 589/А-2004 від 28 липня 2004 року (а.с. 218-222).

29 жовтня 2014 року ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом про скасування розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 28 липня 2004 року № 589/А-2004.

18 листопада 2014 року, після залишення позову без руху та після подання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду, Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження по справі, встановивши відсутність підстав для залишення позову без розгляду чи повернення його позивачу (а.с. 1).

Рішення господарського суду Одеської області від 23 березня 2005 року по справі № 9/1-05-32 (т. 1 а.с. 15-23), постанова Одеського апеляційного господарського суду від 10 травня 2005 року по справі № 9/1-05-32 (т. 1 а.с. 24-31), постанова Вищого господарського суду України від 18 грудня 2007 року (т. 1 а.с. 32-38) та постанова Верховного Суду України від 25 березня 2008 року (т.1 а.с. 40-42), не містять посилань на оскаржене розпорядження, та на думку апеляційного суду не можуть розглядатись як підстави поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки стосуються правовідносин стосовно права власності ТОВ «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» на земельну ділянку.

Зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та позбавлення судом першої інстанції права на судовий захист права власності, апелянт, ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному оскаржені ухвали, не навів поважних підстав, за яких він з вересня 2005 року по жовтень 2014 року, був позбавлений можливості оскаржити розпорядження від 28 липня 2004 року № 589/А-2004.

Повторний розгляд питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду не суперечить приписам ніч. 2 ст. 100, ні ч. 5 ст. 121, ні п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, а тому апеляційний суд не приймає доводи апелянта стосовно вирішення судом першої інстанції питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду при постановленні ухвали про відкриття провадження по справі.

Окрім іншого, апелянт посилається на порушення свого права власності на земельну ділянку, яке підтверджене судовими рішеннями, що набрали законної сили. У такому разі має місце спір про право, а тому апелянт обрав неналежний засіб відновлення порушення права, оскільки за захистом прав власності слід звертатись з відповідним позовом в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для застосування положень п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена ухвала - без змін.

Оскільки апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, відповідно до приписів ст. 94 КАС України, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69-71, 94, ч. 2 ст. 100, ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільна виробничо-сільськогосподарська фірма «Аліс» залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 16 квітня 2015 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Л.П.Шеметенко