Справа № 806/1048/15
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"15" квітня 2015 р. Справа № 806/1048/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю відповідача, представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "13" березня 2015 р. у справі за позовом Житомирської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 про застосування повного адміністративного арешту майна ,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулась до суду із поданням про визнання правомірним та обґрунтованим рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 10.03.2015 № 8181/9/10. Вимоги обґрунтовує тим, що позивачем прийнято наказ від 04.03.2015 №140 про проведення фактичної перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з 05.03.2015 тривалістю 10 діб за місцем фактичного провадження діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності платника податків за адресою: м. Житомир, вул. Домбровського, 25. На підставі зазначеного наказу видано направлення на перевірку. Однак, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не допустила до перевірки посадових осіб контролюючого органу, що мали її здійснювати, про що складено акт про недопуск до перевірки № 6/22-05 від 05.03.2015. Розглянувши матеріали відмови у допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, відповідачем, у відповідності до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 10.03.2015 № 8181/9/10.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.03.2015 року провадження в адміністративній справі за поданням Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання правомірним та обґрунтованим рішення про застосування повного адміністративного арешту майна, - закрито.

Не погоджуючись з даною ухвалою Житомирська ОДПІ звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач та представник апеляційну скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі інформації оперативного управління ГУ Міндоходів у Житомирській області від 26.02.2015 № 113/7/06-30-07-12 (а.с. 14) та відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, в.о. начальника Головного управління ДФС у Житомирській області прийнято наказ № 140 від 04.03.2015 про проведення фактичної перевірки діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з 05.03.2015 тривалістю 10 діб за місцем фактичного провадження діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності платника податків за адресою: м. Житомир, вул. Домбровського, 25. (а.с. 10).

На виконання наказу № 140 від 04.03.2015, посадові особи контролюючого органу прибули на об'єкт перевірки 05.03.2015, а саме фактичну адресу торговельної точки № 10 "Вікно в Європу" по вул. Домбровського, 25 в м. Житомирі.

Ознайомившись із наказом про проведення перевірки та направленнями № 131 та № 132 від 04.03.2015 (а.с. 8, 9), фізична особа-підприємець ОСОБА_3 відмовилась від підписання направлень на перевірку, про що працівниками ГУ ДФС у Житомирській області складено акт № 5/22-05 від 05.03.2015 (а.с. 11).

Також, ОСОБА_3 відмовила у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, у зв'язку з тим, що останніми не пред'явлено службових посвідчень, а пред'явлено довідку (а.с. 12).

05.03.2015 у присутності свідків, працівниками ГУ ДФС у Житомирській області складено акт недопуску ФОП ОСОБА_3 до перевірки торговельної точки № 10 "Вікно в Європу" за адресою: вул. Домбровського, 25, м. Житомир (а.с. 7).

10.03.2015 року в.о. начальника Житомирської ОДПІ винесено рішення № 8181/9/10 про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с.5).

ОСОБА_3 звернулась з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.03.2015 №8181/9/10 (а.с. 28).

Закриваючи провадження у справі , суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах спір існує про право, тобто предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, а саме: відповідачем оскаржується законність рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 8181/9/10 від 10.03.2015 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яке стало підставою для звернення контролюючого органу до суду із даним поданням.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , враховуючи наступне.

Відповідно до пп.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України);

- отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України).

Згідно із п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Звертаючись до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області посилається на те, що платник податків відмовився від проведення фактичної перевірки та не допустив посадових осіб контролюючого органу до її проведення, незважаючи на наявність законних підстав для цього.

Однак, відповідач зазначені доводи контролюючого органу заперечує і стверджує, що правомірно не допустила до перевірки посадових осіб контролюючого органу, оскільки ними не було пред'явлено службових посвідчень (а.с. 22). Зважаючи на те, що підставою для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна від 10.03.2015 стала її відмова у допуску до проведення перевірки посадових осіб ГУ ДФС у Житомирській області, вважає рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області протиправним, про що в судовому порядку нею подано відповідну позовну заяву (а.с. 23-24).

13.03.2015 ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі №806/1072/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.03.2015 №8181/9/10 (а.с. 28).

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, щ у спірних правовідносинах існує спір про право, тобто предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, а саме: відповідачем оскаржується законність рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 8181/9/10 від 10.03.2015 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яке стало підставою для звернення контролюючого органу до суду із даним поданням.

Оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням контролюючого органу, то суд першої інстанції правомірно закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому її потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "13" березня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено 15.04.2015 року

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Житомирська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

3- відповідачу/відповідачам: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

4- - предсатвнику відповідача ОСОБА_5, АДРЕСА_2,