Справа № 810/2744/13-а
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року 810/2744/13-а

приміщення суду за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26,

час прийняття постанови : 17 год. 30 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лиска І.Г.

при секретарі: Пономаренко Т.М. , за участю представників позивача та представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Салді Сервіс" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Салді Сервіс" у 2013 році звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області Державної податкової служби від 12.02.2013р. № та № .

У обґрунтування позову позивач зазначив, що на адресу ТОВ "Торговий дім Салді Сервіс" надійшли податкові повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області, а саме від 12.02.2013 р. №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 941193,00 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 235298,30 грн. та від 12.02.2013 р. №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 574105,00 грн., а також застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 287052,20 грн.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення були винесені на підставі Акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ від 18.01.2013 р. №6/15-03/35997828 та Акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ від 21.01.2013 р. №7/15-03/35997828.

Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають та суперечать вимогам чинного законодавства України з огляду на наступне.

20.12.2012 р. позивач подав податкову декларацію з ПДВ за листопад 2012 р., електронний номер про прийняття податкової декларації . Вказує, що при заповненні декларації з ПДВ за листопад 2012 р. підприємством допущено технічну помилку. З метою виправлення допущених технічних помилок в податковій декларації з ПДВ за листопад 2012 р. ТОВ "Торговий дім Салді Сервіс" 18.01.2013 р. подало уточнюючу декларацію з ПДВ за листопад 2012 р., але було отримано квитанцію №2 від 18.01.2013 р., в якій було вказано причину неприйняття податкової декларації, а саме: "Помилка: - в періоді 2012 р. "Листопад" відсутні звіти з кодом "J02001" типу "Звітні" або "Новий звітний". Звіт типу "Уточнюючий не може бути прийнятий". Пізніше 04.03.2013 р. ТОВ "Торговий дім Салді Сервіс" повторно надіслав уточнюючу податкову декларацію за листопад 2012 р., про що свідчить квитанція №2 від 04.03.2012 р.

Також пояснив, що з метою виправлення допущених помилок в декларації з ПДВ за грудень 2012 р. позивач подав уточнюючу декларацію з ПДВ за грудень 2012 р.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2013р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014р., в задоволенні позовних вимог відмовлено, з підстав правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2015 року, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Салді Сервіс" задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2013року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014р. у справі 810/2744/13-а - скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 24 березня 2015 року справу прийнято до свого провадження суддею Лиска І.Г. та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представники позивача Сєдов І.В., Романко І.Р. підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов, підтвердили обставини викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях до позову

Відповідач проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. У обґрунтування своєї правової позиції вказує, що ДПІ у Києво-Святошинському районі проведена камеральна перевірка даних, задекларованих ТОВ "Торговий дім Салді Сервіс" у податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2012 р., за результатами складено Акт від 18.01.2013 р. №6/15-03/35997828.

Перевіркою виявлено порушення п.200.4, п.200.9 ст. 200 Податкового кодексу України, пунктів 14.2, 14.3 "Порядок оформлення та подання податкової звітності", підпунктів 4.6.4, 4.6.5, 4.6.6 пункту 4.6 розділу V "Порядок заповнення податкової декларації" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 р. за №1490/20228.

За результатами Акту перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.02.2013 р. № форми "В1" яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 941193,00 грн. та застосовано 235298,30 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Також, ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2012 р., за результатами якої складено Акт перевірки 21.01.2013р. №7/15-03/35997828.

Перевіркою встановлено порушення пунктів 200.4, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України, пунктів 14.2, 14.3 розділу III "Порядок оформлення та подання податкової звітності", підпунктів 4.6.4, 4.6.5 пункту 4.6 розділу V "Порядок заповнення податкової декларації" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 р. за №1490/20228.

За результатами Акту перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.02.2013 р. №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 574105,00 грн. та застосовано 287052,20 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені правомірно, у зв'язку з цим відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача Смоляк О.А. проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, з підстав зазначених у письмових запереченнях на позов, наданих відповідачем за вих. №1139/9/10-008 від 13.06.2013 року, пояснила, що позовні вимоги є безпідставними, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення є такими, що прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.

Письмових пояснень, по суті позову, з урахуванням Ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2015 року , які витребовувались у відповідача, ухвалою від 24 березня 2015 року представник відповідача у судовому засіданні не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ДПІ у Києво-Святошинському районі 18.01.2013 року проведена камеральна перевірка даних, задекларованих ТОВ "Торговий дім Салді Сервіс" у податковій звітності з податку на додану вартість за листопад 2012 р., за результатами складено Акт від 18.01.2013 р. №6/15-03/35997828 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість».

Перевіркою виявлено порушення п.200.4, п.200.9 ст. 200 Податкового кодексу України, пунктів 14.2, 14.3 "Порядок оформлення та подання податкової звітності", підпунктів 4.6.4, 4.6.5, 4.6.6 пункту 4.6 розділу V "Порядок заповнення податкової декларації" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 р. за №1490/20228.

За результатами Акту перевірки від 18.01.2013 р. №6/15-03/35997828 , ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.02.2013 р. № форми "В1" яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2012 року на суму 941193,00 грн. та застосовано 235298,30 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Також, працівниками ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2012 р., за результатами якої складено Акт перевірки 21.01.2013р. №7/15-03/35997828 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість".

Перевіркою встановлено порушення пунктів 200.4, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України, пунктів 14.2, 14.3 розділу III "Порядок оформлення та подання податкової звітності", підпунктів 4.6.4, 4.6.5 пункту 4.6 розділу V "Порядок заповнення податкової декларації" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 р. за №1490/20228.

За результатами перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.02.2013 р. № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2012 року - 574105,00 грн. та застосовано 287052,20 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Не погоджуючись зі вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ "ТД САЛДІ СЕРВІС" 18 березня 2013 р. подало до ДПІ у Києо-Святошинському районі скаргу від 18 березня 2013 р. на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво- Святошинському районі Київської області № від 12.02.2013 р. та скаргу від 18 березня 2013 р. на податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво- Святошинському районі Київської області № від 12.02.2013 року.

За результатами розгляду скарг Державною податковою службою у Київській області було прийнято: Рішення від 17.05.2013 р. № 1764/10/10-206/214 про результати розгляду скарги, яким було залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво- Святошинському районі від 12.02.2013 р. № , а скаргу без задоволення та Рішення від 17.05.2013 р. № 1764/10/10-206/215 про результати розгляду скарги, якими було залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво- Святошинському районі від 12.02.2013 р. № , а скаргу без задоволення.

Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення незаконними та такими, що порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства податковий орган дійшов на підставі того, що у додатку 2 до податкових декларацій з податку на додану вартість "Довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2) (додаток 2)" не заповнена графа 4 "частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів/послуг постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України включена до податкових зобов'язань у декларації, у попередніх звітних (податкових) періодах, або не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування (переноситься до рядка 2 розрахунку бюджетного відшкодування). Для таких платників значення графи 3 дорівнює значенню графи 5.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ "Порядок оформлення та подання податкової звітності" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за № 1490/20228, подання податкової звітності засобами електронного зв'язку в електронній формі здійснюється відповідно до порядку підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Згідно положень п. 14.2 розділу ІІІ зазначеного Порядку одним із додатків до декларації є довідка щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (Д2) (додаток 2).

Відповідно до пп. 4.6.4, 4.6.5, 4.6.6 п. 4.4 розділу V "Порядок заповнення податкової декларації" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2). Платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110. При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації 0110), подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4). У податкових деклараціях 0121 - 0123/0130/0140 рядки 23, 23.1, 23.2 не заповнюються. Залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Згідно з п. 22 розділу ІІІ зазначеного Порядку податкова звітність, надана платником або його представником (у паперовому вигляді, поштою, засобами електронного зв'язку) та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Судом встановлено, 20 грудня 2012 р. позивач подав до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2012 р., електронний номер про прийняття податкової декларації .

При заповненні декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. ТОВ «ТД САЛДІ СЕРВІС» допустило технічну помилку, а саме неправильно обрахувало залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, який зазначається в рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість. Так, сума, яка зазначається в рядку 24 декларації з податку на додану вартість є різницею між значенням рядку 22 (залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, з вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду) та рядку 23 (сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню).

Як вбачається з податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. ТОВ «ТД САЛДІ СЕРВІС» в рядку 24 зазначило суму 1 515 288 грн., що було помилкою, тоді як різниця значень рядку 22 і 23 становить 574 105 грн. Це в свою чергу спричинило помилки в заповненні додатку 3 декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. Сума 1 515 288 грн., помилково зазначена позивачем в рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. не вплинула на розрахунки з державним бюджетом, адже залишок від'ємного значення ПДВ, який ТОВ «ТД САЛДІ СЕРВІС» перенесло на наступний звітний (податковий) період становив не 1 515 288 грн., а суму 574 105 грн., що була відображена в рядку 21.1 декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 р.

Позивачем, також, помилково було занесено дані графи 5 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. до графи 4 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р., що також, відповідно, не вплинуло на розрахунки з державним бюджетом.

З метою виправлення допущених технічних помилок в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. позивач 18 січня 2013 р. подав уточнюючу декларацію з податку на додану вартість за листопад 2012 р., але позивачем було отримано квитанцію №2 від 18.01.2013 р., в якій було вказано причину неприйняття податкової декларації, а саме: «Помилка: - в періоді 2012 р. «Листопад» відсутні звіти з кодом «J02001» типу «Звітні» або «Новий звітній». Звіт типу «Уточнюючий не може бути прийнятий.».

04.03.2013 р. позивач повторно надіслав уточнюючу податкову декларацію за листопад 2012 р., про що свідчить квитанція № 2 від 04.03.2012 р.

Що стосується декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 р., яку позивач подав 17 січня 2013 р., в додатку 2 вказаної податкової декларації ТОВ «ТД САЛДІ СЕРВІС» помилково занесло дані графи 5 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. до графи 4 додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р., а також не заповнило рядки 2 і 3 графи 3 додатку З податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р., що не вплинуло на розрахунки з державним бюджетом.

З метою виправлення допущених помилок в декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 р. позивач 04.03.2013 р. подав уточнюючу декларацію з податку на додану вартість за грудень 2012 р.

Відповідно до пп. 200.1-200.3 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з вимогами п.200.4 ст.200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг.

Відповідно до п.200.14 ст.200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з вимогами п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що платник податку на додану вартість, у разі підтвердженого податковою накладною придбання товарів/послуг, має право віднести ПДВ з такого придбання до податкового кредиту у податковому періоді, коли відбулось це придбання. У разі коли податковий кредит платника ПДВ не перекривається зобов'язаннями з ПДВ цього платника податку, від'ємне значення з ПДВ при умові фактичної його сплати постачальникам або до Державного бюджету може бути заявлене до бюджетного відшкодування у наступних податкових періодах.

З огляду на положення законодавства, підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом є відсутність підтвердження сплати платником податку ПДВ у складі вартості товарів/послуг отриманих від постачальників, або сплати ПДВ до Державного бюджету.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідачем внаслідок проведення камеральних перевірок не встановлено підстав, які призвели до невідповідності суми бюджетного відшкодування сумам, які були визначені позивачем у податкових деклараціях за листопад 2012 року та грудень 2012 року, як значення від'ємного значення з ПДВ за попередні податкові періоди, яке сформовано за рахунок сплачених сум ПДВ у відповідних періодах та які включені до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Суми від'ємного значення, які виникли у попередніх податкових періодах позивача та які включені до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, згідно вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України №1492 від 25.11.2011 р., відображені Позивачем у Додатку 2 до декларацій за листопад 2012 та грудень 2012 року. (Довідці щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду).

На підтвердження правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту, сум від'ємного значення, які виникли у попередніх податкових періодах, на прикладі 2011 року, позивачем надано суду ряд документів, з яких встановлено наступне.

Згідно Додатку 2 до декларації за листопад 2012 р., до складу податкового кредиту наступного податкового періоду включено суму від'ємного значення, які виникли у квітні 2011 р. Правомірність отримання суми від'ємного значення з ПДВ за квітень 2011 року підтверджується: реєстром виданих податкових накладних за квітень 2011 року на загальну суму 29913,15 грн.; реєстром отриманих податкових накладних за квітень 2011 р. на загальну суму 92070,28 грн., тобто від'ємне значення з ПДВ за квітень 2011 року складає 62157,13 грн.

Зазначена сума правомірно визначеного позивачем від'ємного значення у сумі 62157,13 грн. відображена у Додатку 2 до декларації за листопад 2012 р. На підтвердження правомірності отримання від'ємного значення, позивачем надано суду реєстри виданих та отриманих податкових накладних, податкові накладні та платіжні доручення по оплаті ПДВ.

Аналогічно, у Додатку 2 до декларації за листопад 2012 р., до складу податкового кредиту наступного податкового періоду включено суму від'ємного значення, які виникли у травні 2011 р. у сумі 35114,58 грн. , правомірність чого підтверджується реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, податковими накладними та платіжними доручення по оплаті ПДВ.

У Додатку 2 до декларації за листопад 2012 р., до складу податкового кредиту наступного податкового періоду включено суму від'ємного значення, які виникли у липні 2011 р. у сумі 70980,30 грн., правомірність вказаних дій підтверджується реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, податковими накладними та платіжними доручення по оплаті ПДВ.

У Додатку 2 до декларації за листопад 2012 р., до складу податкового кредиту наступного податкового періоду включено суму від'ємного значення, які виникли у листопаді 2011 р. у сумі 58412,06 грн., правомірність чого підтверджується реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, податковими накладними та платіжними доручення по оплаті ПДВ.

У Додатку 2 до декларації за листопад 2012 р., до складу податкового кредиту наступного податкового періоду включено суму від'ємного значення, які виникли у грудні 2011 р. у сумі 61774,00 грн. , правомірність вказаних дій підтверджується реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, податковими накладними та платіжними доручення по оплаті ПДВ.

Натомість, у Акті камеральної перевірки від 18.01.2013 р., на підставі якого винесене оскаржуване податкове повідомлення - рішення не наведено підстав та розрахунку зменшення загальної суми від'ємного значення задекларованої позивачем у декларації за листопад 2012 р. на вказані суми від'ємного значення з ПДВ за квітень, травень, липень, листопад та грудень 2011 р .

Крім того, внаслідок проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ в деклараціях за березень 2012 р. та серпень 2012 р., результати якої оформлені Актом від 26.07.2013 р. №27/15-2/35997828, не встановлено порушень при відображенні бюджетного відшкодування ПДВ Позивачем за березень 2012 р. у сумі 108184,00 грн., та за серпень 2012 р. у сумі 110424,00 грн., також встановлено, що частина залишку від'ємного значення, яка фактично сплачена позивачем постачальникам або держбюджету, яка не погашена податковими зобов'язаннями попередніх періодів та не брала участі у розрахунках бюджетного відшкодування складає: складає за 02.2012 - 108284,00 грн., за 07.2012 р. - 110424,00 грн.

Але зазначені суми від'ємного значення, були відображені позивачем у Додатку 2 до декларації за листопад 2012 року, та Актом камеральної перевірки від 18.01.2013 року безпідставно виключені із сум, які підлягають бюджетному відшкодуванню.

Крім того, як вбачається з листа контролюючого органу за №2560/10/15-2 від 19 вересня 2013 року, податкова декларація за листопад 2012 року не була визнана як податкова звітність. Таким чином, камеральна перевірка, в ході якої була використана податкова декларація за листопад 2012 року і за результатами якої було винесено оскаржувані платником податків податкові повідомлення-рішення, була проведена на підставі документу, який не визнано податковою звітністю.

З огляду на зазначене, при проведенні ДПІ у Києво- Святошинському районі камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. службові особи відповідача не звернули ували на значення рядків 22 та 23 вказаної податкової декларації, які реально відображають стан податкових взаєморозрахунків платника з бюджетом, та на основі даних яких вираховується значення рядка 24 податкової декларації з податку на додану вартість.

Так, позивачем помилково було зазначено суму 1 515 298 в рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р., тоді як обраховуючи значення даних рядків 22 і 23 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 р. сума залишку від'ємного значення ПДВ становить 574 105 грн. Саме сума залишку від'ємного значення 574 105 грн. була перенесена ТОВ «ТД САЛДІ СЕРВІС» в податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2012 р. і відображено в рядку 21.2, на що ДПІ у Києво-Святошинському районі не звернуло уваги при проведенні камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 р.

Доказів на підтвердження недостовірності даних вказаних в податкових деклараціях з податку на додану вартість за листопад 2012 р. та грудень 2012 р., неправомірності формування податкового кредиту у попередніх податкових періодах та відповідно неправомірності включення вказаних сум до складу «суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податків у банку» (рядок 23.1 Декларації) ДПІ у Києво-Святошинському районі в Акті про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 18 січня 2013 р. № 6/15-03/35997828 та Акті про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 21 січня 2013 р. № 7/15-03/35997828 не наведено, як і не надано у судовому засіданні.

Таким чином, в податкових деклараціях з податку на додану вартість за листопад 2012 р, та грудень 2012 р. ТОВ «ТД САЛДІ СЕРВІС» було допущено технічні помилки під час заповнення вказаних податкових декларації, що жодним чином не вплинуло на розрахунки з бюджетом.

Що стосується арифметичних (методологічних) помилок, на які посилалась ДПІ у Києво-Святошинському районі в зазначених вище актах перевірок, то в листах Комітету Верховної Ради України по питанням фінансів та банківської діяльності №06-10/167 від 20.03.2001 року та ДПА України №9018/23-3317 від 06.07.2.001 року визначені поняття термінів - арифметична та методологічна помилки.

Арифметична помилка - помилка або описка, допущені платником податку при заповненні декларації (розрахунків) або додатків до них, зокрема при виконанні арифметичних дій (додавання або відрахування відповідних рядків), а також описки, допущені при перенесенні даних із додатків, на підставі яких заповнюються відповідні рядки декларації (неправильно поставлена кома при застосуванні одиниці виміру, неправильно перенесений підсумок з додатка та ін.) Методологічна помилка - помилка, яка допущена платником податків при складанні ним декларації, яка полягає у неправильному застосуванні або незастосуванні ставок оподаткування чи коефіцієнтів при визначенні платком податкового зобов'язання з того чи іншого податку, збору (обов'язкового платежу).

Але за результатами проведення камеральних перевірок податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за листопад 2012 р. та грудень 2012 р. ДПІ у Києво- Святошинському районі встановивши арифметичну або методологічну помилку, зменшила суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок позивача, зазначену ним в декларації, фактично безпідставно визнавши її неправомірною, при відсутності перевірки правомірності порядку формування позивачем податкового кредиту у попередніх податкових періодах та відповідно включення вказаних сум до складу суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

З огляду на викладене, ТОВ «ТД САЛДІ СЕРВІС» не допустило завищення суми бюджетного відшкодування в податкових деклараціях з податку на додану вартість за листопад 2012 р. та грудень 2012 р., а допустило технічну помилку під час їх заповнення, що за своїм наслідком не вплинуло на розрахунки з бюджетом.

Отже, під час судового розгляду справи не було встановлено наявності підстав для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Щодо застосованих відповідачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 235298, 30 грн. та 287052, 20 грн. суд зазначає наступне.

Зазначені штрафні санкції застосовано відповідачем у розмірі встановленому п. 123.1 ст. 123 ПКУ, тобто внаслідок самостійного зменшення відповідачем позивачу сум бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Згідно п. 123.1 ст. 123 ПКУ у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1.54.3.2. 54.3.4.54.3.5. 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, зазначене тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків завищеної суми бюджетного відшкодування та 50 відсотків, у разі повторного порушення.

Але, відповідачем внаслідок проведення камеральних перевірок оформлених Актом про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 18 січня 2013 р. № 6/15-03/35997828 та Актом про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 21 січня 2013 р. № 7/15-03/35997828 не встановлено:

- неподання платником податків в установлені строки податкової (митної) декларації чи здійснення ним діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог Податкового кодексу України та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством (Підпункт54.3.1. пункту 54.3 статті 54 ПКУ);

- даних перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, які свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (Підпункт54.3.2. пункту 54.3 статті 54 ПКУ);

- обставин, за яких згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (Підпункт54.3.3. пункту 54.3 статті 54 ПКУ);

- рішення суду, що набрало законної сили, і яким особу визнано винною в ухиленні від сплати податків (Підпункт54.3.4. пункту 54.3 статті 54 ПКУ);

- даних перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, які свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом (Підпункт54.3.5. пункту 54.3 статті 54 ПКУ);

- результатів митного контролю, отриманих після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, які свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях (Підпункт54.3.6. пункту 54.3 статті 54 ПКУ).

З аналізу зазначених положень п. 54.3. ст. 54 ПКУ та отриманих позивачем податкових повідомлень-рішення від 12 лютого 2013 р. № та від 12 лютого 2013 р. № вбачається, що підставами для застосування відповідачем до позивача санкцій за п. 123.1 ст. 123 ПКУ, можуть бути тільки дані отримані перевіркою результатів діяльності позивача, які свідчать про завищення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Але відповідачем внаслідок проведення камеральних перевірок не встановлено підстав, які призвели до невідповідності суми бюджетного відшкодування сумам, які були визначені позивачем у податкових деклараціях за листопад 2012 року та грудень 2012 року, як значення від'ємного значення з ПДВ за попередні податкові періоди, яке сформовано за рахунок сплачених сум ПДВ у відповідних періодах та які включені до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, нарахування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 235298, 30 грн. та 287052, 20 грн. оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями є не обґрунтованим та протиправним.

Крім того, судом враховано, що відповідачем неправомірно було відмовлено позивачу у прийнятті уточнюючих декларацій з податку на додану вартість за спірні періоди, посилаючись на п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України.

Пунктом 50.2 ст. 50 ПК України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових виїзних перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Однак, в даному випадку, як підтвердженням матеріалів справи, були проведені камеральні перевірки позивача, про які у відповідності до ст. 76 ПК України платник податків не повідомляється, а тому на момент подачі уточнюючих декларацій позивач не міг знати про їх проведення.

Згідно з п. 50.3 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Також, судом встановлено, що в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішення від 12 лютого 2013 р. № та від 12 лютого 2013 р. № не міститься посилань на норми закону, які порушено позивачем та тексти Актів камеральних перевірок від 18.01.2013 р. та від 21.01.2013 р., які не містять результатів перевірки у вигляді таблиці з відображенням даних, вказаних платником, даних, визначених органом державної податкової служби, та різниці (відхилення), що свідчать про необґрунтоване та неправомірне зменшення відповідачем у повному обсязі сум бюджетного відшкодування, які задекларовані позивачем у податкових деклараціях за листопад 2012 р. та грудень 2012 р., а відтак і про неправомірність нарахування штрафних санкцій.

Крім того, судом встановлено, що в податковій декларації за грудень 2012 року позивач задекларував суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних звітних (податкових) періодах, але Акт камеральної перевірки від 21.01.2013 р. прийшов до рішення про зменшення бюджетного відшкодування, яке позивачем не вимагалось - на розрахунковий рахунок, хоча позивач згідно декларації за грудень 2012 року включав суму 547105,00 грн. що підлягає бюджетному відшкодуванню, у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних періодів. А відтак, зазначений Акт перевірки складений внаслідок перевірки даних, які не міститься у податковій декларації позивача за грудень 2012 року, та відповідно, містить і невірні висновки.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до цієї норми суди при розгляді податкових спорів мають виходити із презумпції добросовісності платників податків та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим передбачається, що дії платників податків, що мають своїм результатом одержання податкової вигоди (звільнення від оподаткування, зменшення бази або ставки оподаткування, одержання права на залік або відшкодування податку на додану вартість тощо) економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних, вантажних митних деклараціях, бухгалтерській звітності та податковому обліку достовірні.

Надання податковому органу всіх належних чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Представниками позивача надано обґрунтовані пояснення та докази на їх підтвердження, щодо заявлених позовних вимог.

Доказів, які б спростовували доводи позивача та достатніх і беззаперечних доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідач суду не надав.

За таких обставин, оспорювані податкові повідомлення-рішення від 12.02.2013р. № та № є безпідставними і підлягають скасуванню як протиправні, отже, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області Державної податкової служби від 12.02.2013р. № та № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Салді Сервіс" сплачений судовий збір у сумі 2294 (дві тисячі двісті дев'яносто чотири) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 16 квітня 2015 р.