Справа № 826/1004/15
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17 квітня 2015 року 08:04 №826/1004/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Саніна Б.В., суддів Кармазіна О.А., Кобилянського К.М., при секретарі судового засідання Дмитрієвій В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк"
до третя особа 1. Державної реєстраційної служби України 2. Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм кепітал груп"
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» (надалі - позивач/ПАТ «КБ «Експобанк») з адміністративним позовом до Державної реєстраційної служби України (надалі - відповідач/ДРС України), в якому просить суд:

1. Визнати рішення ДРС України - індексний номер: 16983563 від 05.11.2014 р. про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп» (надалі - ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп») на об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення (літ. А) за адресою м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00) - протиправним.

2. Скасувати рішення ДРС України - індексний номер: 16983563 від 05.11.2014 р. про державну реєстрацію права власності ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» на об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення (літ. А) за адресою м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

3. Зобов'язати ДРС України скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис, зроблений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16983563 від 05.11.2014 р., про право власності ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» на об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення (літ. А) за адресою м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

4. Зобов'язати ДРС України внести запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно про право власності ПАТ «КБ «Експобанк» на об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення (літ. А) за пресою м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.01.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» (надалі - третя особа).

Разом з тим, в судовому засіданні було залучено до участі у справі в якості другого співвідповідача державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованову Галину Миколаївну (надалі - відповідач-2/ Державний реєстратор прав на нерухоме майно ДРС України Молдованова Г.М.).

З врахуванням вищевикладеного, в судовому засіданні представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд:

1. Визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора ДРС України Молдованової Г.М., індексний номер: 16983563 від 05.11.2014 р. про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» права власності на нежилі приміщення (літ. А), за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора ДРС України Молдованової Г.М., індексний номер: 16983563 від 05.11.2014 р. про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» права власності на нежилі приміщення (літ. А), за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

3. Зобов'язати ДРС України скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис, зроблений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16983563 від 05.11.2014 р., про право власності ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» на об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення (літ. А) за адресою м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

4. Зобов'язати ДРС України внести запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно про право власності ПАТ «КБ «Експобанк» на об'єкт нерухомого майна - нежилі приміщення (літ. А) за пресою м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

В судове засідання з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав викладених в адміністративному позові, зокрема зазначає, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16983563 від 05.11.2014 р. (надалі - Рішення №16983563) винесене відповідачем-2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судове засідання відповідач-1 не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв щодо перенесення розгляду справи або слухання справи за його відсутності до суду не подавав, про причини неявки суду не повідомляв.

В судове засідання відповідач-2 не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, заяв щодо перенесення розгляду справи або слухання справи за його відсутності до суду не подавав, про причини неявки суду не повідомляв.

В судове засідання з'явився представник третьої особи, який проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить суд в їх задоволенні відмовити, зокрема зазначає, що оскаржуване Рішення №16983563 винесено відповідачем правомірно, внаслідок чого відсутні підстави для його скасування.

Зважаючи на неявку в судове засідання відповідачів, а також приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, на підставі ст.3 та ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2014 р. розглянувши заяву уповноваженої особи ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» Чугуєва Ю.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №8790596, на підставі договору іпотеки №1007/14-1-7 від 21.08.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2239, (надалі - Договір іпотеки №1007/14-1-7) державним реєстратором прав на нерухоме майно та їх обтяжень ДРС України Молдовановою Г.М. було прийнято Рішення №16983563 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого відповідачем-2 було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення з реєстраційним номером 00, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 13 за ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп»

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем Рішенням №16983563, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси позивача, ПАТ «КБ «Експобанк» звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) (надалі-Закон №1952).

Згідно ч.1 ст.1 Закону №1952 ( в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав (ч.1 ст.3 Закону №1952).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону №1952, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Зокрема в ч.1 ст.6 Закону №1952 визначено, що систему органів державної реєстрації прав становлять, зокрема: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Указом Президента України №401/2011 від 06.04.2011 р. «Про затвердження Положення про Державну реєстраційну службу України» затверджено Положення про Державну реєстраційну службу України (надалі - Положення №401).

Так, в п.1 Положення №401 визначено, що Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності

Відповідно до ч.1 п.3 Положення №401 основними завданнями Укрдержреєстру є реалізація державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. При цьому, відповідно до ч.8 та ч.10 Положення №401 Укрдержреєстр відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу, пов'язану із забезпеченням діяльності у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Водночас, п.1 наказу Міністерства юстиції України №607/5 від 02.04.2013 р. «Про заходи щодо взаємодії органів реєстрації прав та їх посадових осіб» (надалі - Наказ №607/5) встановлено, що у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають зокрема на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу.

Так, згідно п.1 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, що є додатком до Наказу №607/5 цей Порядок визначає процедуру взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав під час проведення державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають,зокрема на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 2 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, у випадках, передбачених у п.1 наказу, проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (надалі - Порядок №868).

Зокрема, в п.5 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб зафіксовано, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Укрдержреєстру з дотриманням процедури, визначеної Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, розглядає заяву, подані до неї електронні копії документів, поданих для державної реєстрації прав, та приймає відповідне рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону №1952 орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Разом з тим, п.2 ч.2 ст.9 Закону №1952 визначено, що державний реєстратор з поміж іншого приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм чинного законодавства вбачається, що відповідачі, в межах власних повноважень, наділені правом проводити державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2014 р. між ПАТ «Діамантбанк» (Кредитодавець) та ПАТ «КБ «Експобанк» (Позичальник) було укладено кредитний договір №1007/14-1 (надалі - Кредитний договір №1007/14-1), відповідно до якого Кредитодавець надає Позичальнику міжбанківський кредит у національній валюті у сумі 101 300 000,00 грн., а Позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути кредит в повному обсязі в порядку та у терміни (строки), встановлені цим договором.

Разом з тим, 11.08.2014 р. між ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «КБ «Експобанк» було укладено Договір про внесення змін №1 до Кредитного договору №1007/14-1, відповідно до якого було внесено зміни, зокрема до п.2.1 Кредитного договору №1007/14-1, в якому було зазначено, що відповідно до умов цього договору Кредитодавець надає Позичальнику міжбанківський кредит у національній валюті у сумі 78 475 868,00 грн., а Позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути кредит в повному обсязі в порядку та у терміни (строки), встановлені цим договором.

Крім того, у вищезазначеному Договорі про внесення змін №1 до Договору №1007/14-1 сторони погодились внести зміни до п.2.2, п.3.2, п.3.3, п.3.4, пп.6.2.14 - 6.2.16 п.6.2, п.8.4 Кредитного договору №1007/14-1.

Водночас, з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору №1007/14-1, 21.08.2014 р. між ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «КБ «Експобанк» було укладено Договір іпотеки №1007/14-1-7, відповідно до якого було передано в іпотеку нежитлові приміщення (літ. А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13, загальною площею 350,40 кв.м.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2014 р. між ПАТ «Дімантбанк» (Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №1/10092014 (надалі - Договір відступлення права вимоги №1/10092014), відповідно до якого Первісний кредитор відступає Новому кредитору своє право вимоги за Кредитним договором №1007/14-1 з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є невід'ємною частиною, укладеним між Первісним кредитором та ПАТ «КБ «Експобанк».

Враховуючи вищевикладене, 23.09.2014 р. на виконання п.1.2.1 Договору про відступлення права вимоги №1/10092014 між ПАТ «Діамантбанк» (Первісний іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» (Новий іпотекодержатель) було укладено договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки №1007/14-1-7, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. та зареєстрованого в реєстрі за №2360 (надалі - Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки №2360), відповідно до якого Первісний іпотекодержатель відступає Новому іпотекодержателю своє право вимоги за Договором іпотеки №1007/14-1-7, з усіма додатковими угодами та змінами до нього, що є невід'ємними частинами, укладеним між Первісним іпотекодержателем та Боржником.

01.10.2014 р. ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» було надіслано на адресу ПАТ «КБ «Експобанк» іпотечне повідомлення (вимогу) №011014/6, в якому останній вимагав виконати умови Кредитного договору №1007/14-1, шляхом повернення кредитних коштів в повному обсязі, включаючи інші необхідні платежі встановлені цим договором, та погашення простроченої заборгованості по сплаті процентів шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок №0029 в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854. При цьому, як вбачається зі змісту іпотечного повідомлення №011014/6, ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» було попереджено позивача про те, що у випадку невиконання останнім вимог, викладених в даному іпотечному повідомленні, після спливу 30-денного строку з моменту надіслання вимоги, ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» здійснить звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку встановленому Договором іпотеки №1007/14-1-7 та чинним законодавством.

15.10.2014 р. розглянувши іпотечне повідомлення (вимогу) №011014/6 від 01.10.2014 р., позивачем було надіслано на адресу ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» лист №1103/242 від 10.10.2014 р., в якому було повідомлено останнього про те, що відповідно до постанови правління НБУ №597 від 24.09.2014 р. та рішення виконавчої дирекції ФГВФО №97 від 25.09.2014 р., ПАТ «КБ «Експобанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, у зв'язку з чим відповідно до п.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон №4452) у іпотекодержателя відсутнє право на звернення стягнення на майно ПАТ «КБ «Експобанк», яке передано в іпотеку.

Водночас, 22.10.2014 р. ПАТ «КБ «Експобанк» було надіслано на адресу ДРС України та РС ГУЮ у м. Києві лист №1101/392 від 17.10.2014 р., в якому позивач повідомив про введення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Експобанк», а також про те, що на підставі п.2 ч.5 ст.36 Закону №4452 під час тимчасової адміністрації не здійснюється звернення стягнення на майно банку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2014 р. з метою проведення державної реєстрації права власності на майно, а саме нежитлові приміщення з реєстраційним номером 00, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13, уповноваженою особою ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» Чугуєвим Ю.В. було подано до ДРС України заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстраційний №8790596), до якої було додано наступні документи, зокрема: договір іпотеки №2240 від 21.08.2014 р.; договір про відступлення права вимоги №2360 від 23.09.2014 р.; іпотечне повідомлення (вимога) №011014/2 від 01.10.2014 р.; лист від 03.11.2014 р.; копію статуту; копію виписки; копію свідоцтва, копію протоколу; копію паспорту; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію кредитного договору.

Розглянувши подані ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» документи, 05.11.2014 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Молдовановою Г.М. було прийнято оскаржуване Рішення №16983563 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого відповідачем-2 було проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення з реєстраційним номером 00, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13 за ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп», про що було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд критично ставиться до дій відповідача щодо винесення оскаржуваного Рішення №16983563, з огляду на наступне.

Правовим актом, що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна є Порядок №868.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.16 Закону №1952 заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Водночас, ч.7 ст.16 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

В п.35 та п.36 Порядку №868 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що Під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права. У випадку, передбаченому Законом №1952, державна реєстрація речових прав проводиться на підставі заяви кадастрового реєстратора, який є уповноваженою особою правонабувача земельної ділянки. Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно пп.1 п.37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Положеннями п.38 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування). У разі подання заяви особисто заінтересованою особою, крім документа, що зазначений в абз.1 цього пункту, подається копія реєстраційного номера облікової картки платника податку згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідним органам державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України.

В той же час, п.40 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає документ, що підтверджує факт надання іпотекодержателем або контролюючим органом згоди на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

Водночас, в п.46 Порядку №868 зафіксовано, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Разом з тим, в п.1 ч.2 ст.9 закону №1952 визначено, що при здійсненні державної реєстрації, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Аналогічні за змістом вимоги містяться в п.15 Порядку №868.

Так, ч.1 ст.15 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приймає до уваги, що не заперечується сторонами по справі, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, заявники зобов'язані подати документи, які передбачені чинним законодавством, а державні реєстратори зобов'язані встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства, а також перевірити відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2014 р. правлінням НБУ було прийнято постанову №597 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якої ПАТ «КБ «Експобанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

25.09.2014 р. виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення №97 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «КБ «Експобанк», відповідно до якого з 25.09.2014 р. було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО на тимчасову адміністрацію в АТ «КБ «Експобанк».

Відповідне оголошення про віднесення ПАТ «КБ «Експобанк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації було розміщено у газеті «Голос України» №188 (5938) від 01.10.2014 р.

Так, нормативно-правовим актом, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон №4452). Метою Закону №4452 є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п.8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону №4452 законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону №4452.

Так, п.16 ст.2 Закону №4452 визначено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ст.34 Закону №4452 визначено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

В той же час, ст.36 Закону №4452 врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, в п.1 ч.5 ст.36 Закону №4452 зафіксовано, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Відтак, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» є кредитором ПАТ «КБ «Експобанк» відповідно до положень ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому обмеження встановлені ч.5 ст.36 Закону №4452, поширюються на їхні правовідносини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд критично ставиться до дій відповідача-2 щодо проведення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення (літ.А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 13, та які належать позивачу за ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» у період запровадження у ПАТ «КБ «Експобанк» тимчасової адміністрації.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що підтверджується положенням ч.2 ст.9 Закону №1952, державний реєстратор, з-поміж іншого, має встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема встановлювати наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Так, відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» (надалі - Закон №898) у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Більше того, п.46 Порядку №868 чітко визначено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги, а також документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця

Так, суд вважає за необхідне звернути увагу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, 01.10.2014 р. ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» було направлено на адресу ПАТ «КБ «Експобанк» іпотечне повідомлення (вимогу) №011014/6 з вимогою виконати умови Кредитного договору №1007/14-1 шляхом перерахування відповідних коштів на розрахунковий рахунок №0029 в ПАТ «Діамантбанк».

Розглянувши вищезазначене іпотечне повідомлення №011014/6 надіслане третьою особою, листом №1103/246 від 10.10.2014 р. позивачем було повідомлено ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» про запровадження в ПАТ «КБ «Експобанк» тимчасової адміністрації, а вже 03.11.2014 р. ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп», знаючи про порушення ним процедури повернення кредитних коштів, було подано до ДРС України відповідну заяву про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення (літ.А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13, що свідчить про порушення третьою особою вимог ч.1 ст.35 Закону №898.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що жодних документів, що підтверджують завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем, а саме ПАТ «КБ «Експобанк» письмової вимоги ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп», останнім до державного реєстратора подано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд критично ставиться до дій відповідача-2, більше того суд погоджується з доводами позивача на рахунок того, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, а в даному випадку на нежитлові приміщення (літ.А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13, зобов'язаний був перевірити наявність факту виконання умов Кредитного договору №1007/14-1, укладеного між позивачем та третьою особою, чого як вбачається з матеріалів справи та що не спростовано відповідачами вчинено не було.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване Рішення №16983563 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлові приміщення (літ. А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) прийняте 05.11.2014 р. державним реєстратором ДРС України Молдовановою Г.М. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Водночас, щодо позовних вимог позивача про зобов'язання ДРС України скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис, зроблений на підставі оскаржуваного Рішення №16983563 про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» права власності на нежитлові приміщення (літ. А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.26 Закону №1952 записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне зазначити, що наслідком скасування оскаржуваного Рішення №16983563 є автоматичне внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації за ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» права власності на нежитлові приміщення (літ. А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що доказів невиконання відповідачем-1 в подальшому рішення суду та не внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації за ТОВ «ФК «Прайм кепітал груп» права власності на нежитлові приміщення (літ. А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд.13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00), позивачем до суду не надано.

Так, ч.2 ст.162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування оскаржуваного Рішення №16983563 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлові приміщення (літ.А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) прийняте 05.11.2014 р. державним реєстратором ДРС України Молдовановою Г.М.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до положень ст.94 КАС України судові витрати відшкодовуються позивачу частково.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до Державної реєстраційної служби України, державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованової Галини Миколаївни №16983563 від 05.11.2014 р. про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп» права власності на нежилі приміщення (літ.А), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 13 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Присудити Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» понесені судові витрати у розмірі 70 (сімдесят) грн. 00 коп. із видатків Держаного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Головуючий суддя Б.В. Санін

Судді О.А. Кармазін

К.М. Кобилянський