Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2015 р. м. Київ К/9991/72295/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2011

у справі № 2-а-8062/08 (22а-10915/08)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Ізмаїльської ОДПІ від 20.06.2008 № /0 про визначення податку з доходів фізичних осіб в сумі 19359,75 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2008 позов задоволено повністю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2011 скасовано постанову суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

ФОП ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Посилається на порушення судами норм матеріального права: ст. 11, ч. 1 ст. 202, 204 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням від 20.06.2008 № /0 податку з доходів фізичних осіб в сумі 19359,75 грн. слугували висновки документальної планової перевірки, викладені в акті від 10.06.2008 № 74800250, про порушення ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 № 13-92, що полягало у завищенні валових витрат за ІІ квартал 2007 року за операціями з придбання у ТОВ «Дельта-98» сільськогосподарських робіт на підставі договору від 22.01.2007.

Відповідач вважає, що позивач позбавлений права формувати витрати, які враховуються при розрахунку розміру сукупного чистого доходу громадян від здійснення підприємницької діяльності, за вказаними операціями, оскільки реальність таких операцій не підтверджена належними первинними документами.

Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до постанови слідчого СВ ПМ ДПІ в Київському районі м. Одеси області від 11.04.2008 печатка ТОВ «Дельта-98» у березні 2007 року під час обшуку при проведенні оперативно-розшукових дій в межах кримінальної справи № 7 була вилучена, у зв'язку з чим вказане підприємство, на думку відповідача, було позбавлене можливості використовувати таку печатку у квітні-травні 2007 року (в періоді, в якому складено первинні документи). З огляду на зазначене, справжність відтиску печатки ТОВ «Дельта-98» на первинних документах (договір про виконання сільськогосподарських робіт, акти виконаних робіт, податкові накладні тощо) щодо виконання зобов'язань за договором від 22.01.2007 поставлена відповідачем під сумнів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу про нереальність операцій з ТОВ «Дельта-98» ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються доказами.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з доведеності податковим органом факту відсутності у позивача печатки в періоді, в якому складено первинні документи за договором від 22.01.2007.

Суд касаційної інстанції не може погодитись з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на час виникнення спірних відносин регулювався розділом IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян». Згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Відповідно до ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 № 13-92 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпункт 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 вказаного Закону передбачає, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

За умови реального здійснення платником податків (покупцем) господарських операцій з придбання товару (робіт, послуг), які призвели до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю, за відсутності з боку такого платника порушення вимог наведених норм останній має право на формування витрат, які враховуються при розрахунку розміру сукупного чистого доходу громадян від здійснення підприємницької діяльності.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товарів (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише тим, що печатка контрагента позивача - ТОВ «Дельта-98» була вилучена, а справжність печатки на первинних документах - поставлена контролюючим органом під сумнів.

Судом першої інстанції досліджено питання щодо реального придбання послуг з сільськогосподарських робіт у ТОВ «Дельта-98», в результаті чого встановлено, що фактичне здійснення таких операцій підтверджене первинними документами, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (актами виконаних робіт, податковими накладними тощо).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність податковим органом обставин щодо нереальності операцій позивача з ТОВ «Дельта-98» та протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення, а суд апеляційної інстанції надав неправильну оцінку встановленим обставинам, що призвело до помилкового скасування постанови суду першої інстанції. Тому, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2011 скасувати та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2008.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун