Справа № 826/1285/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1285/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби України та головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив: визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової Асі Назимівни незаконними; зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімову Асю Назимівну винести постанову про зняття арешту з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведені електронні прилюдні торги з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки), за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами торгів підписано протокол від 26.08.2014 № 2248, згідно якого переможцем зазначених торгів визнаний ОСОБА_2

Позивачем на рахунок ДВС України сплачені кошти у повному обсязі в сумі 2 235 274,00 грн.

За результатами торгів складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09.09.2014 № 457/5, що став підставою для отримання позивачем свідоцтва про придбання позивачем майна з прилюдних торгів (а.с. 8).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іщук І.В. видано свідоцтво від 09.10.2014 про право власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру (а.с. 9).

Постановою державного виконавця від 03.10.2014 ВП № 34721493 повернуто виконавчий документ стягувачу у зв'язку із тим, що коштів, які надійшли від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Пунктом 2 вказаної постанови від 03.10.2014 ВП № 34721493 знято арешт з майна боржника, що накладений постановою від 22.05.2014 ВП № 34721493.

Також, державним виконавцем до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві подано заяви від 09.10.2014 та від 13.01.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, однак державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації припинення арешту на зазначену квартиру.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. виконано усі покладені на її чинним законодавством обов'язки та вчинено усі необхідні дії для зняття арешту із зазначеної квартири, а правомірність дій державного реєстратора Головного управління юстиції у м. Києві Пилипчука В.А. щодо відмови у проведенні державної реєстрації припинення арешту на зазначену квартиру не є предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімова А.Н. постанову про зняття арешту з майна не приймала та не направляла її ОСОБА_2, чим порушила норми чинного законодавства.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів з примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до абз. 5 ст. 45 Закону України «Про іпотеку» за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. У протоколі зазначаються: опис придбаного покупцем предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки; ціна продажу предмета іпотеки; інформація про покупця предмета іпотеки; день, до якого покупець повинен повністю сплатити ціну продажу предмета іпотеки; банківський рахунок органу державної виконавчої служби для переказу покупцем ціни продажу предмета іпотеки.

Згідно з абз. 1, 2, 3 ст. 46 Закону України «Про іпотеку» переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу перераховує кошти за придбане на торгах майно на зазначений у протоколі банківський рахунок органу державної виконавчої служби.

Гарантійний внесок, сплачений покупцем до початку прилюдних торгів, зараховується до ціни продажу. Іншим учасникам внесена сума повертається протягом трьох робочих днів з дня закінчення прилюдних торгів. Гарантійний внесок також підлягає поверненню, якщо торги не відбулися.

Якщо покупець не внесе всієї належної до сплати суми в десятиденний строк, гарантійний внесок йому не повертається, а наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів. За його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися. Гарантійний внесок не повертається також учаснику торгів, який став переможцем торгів, але відмовився підписати протокол.

Відповідно до абз. 1, 2, 3 ст. 47 Закону України «Про іпотеку» протягом п'яти робочих днів з дня надходження платежу від покупця предмета іпотеки спеціалізована організація надсилає державному виконавцю повідомлення про здійснення такої оплати разом з документами, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до цього Закону. На вимогу державного виконавця для перевірки дотримання порядку проведення прилюдних торгів спеціалізована організація зобов'язана подати державному виконавцю повну та достовірну інформацію і документи, що стосуються організації і проведення торгів.

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання державним виконавцем повідомлення та документів, визначених частиною першою цієї статті, державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки, в якому зазначаються: назва виконавчого документа, на підставі якого здійснено реалізацію предмета іпотеки, його номер та дата видачі, найменування органу (посадової особи), який видав документ; відомості про іпотекодержателя та іпотекодавця; стисла характеристика та місцезнаходження предмета іпотеки; назва спеціалізованої організації, яка проводила прилюдні торги, дата та місце їх проведення; відомості про покупця; початкова ціна предмета іпотеки та ціна продажу; сума коштів, перерахована спеціалізованій організації за придбаний предмет іпотеки, та дата їх перерахування; відомості про те, що прилюдні торги відбулися з дотриманням вимог цього Закону.

Акт про реалізацію предмета іпотеки підписується державним виконавцем, затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою цього органу та не пізніше наступного дня надсилається до спеціалізованої організації, яка проводила прилюдні торги.

Як зазначалось вже зазначалось вище, державним реєстратором у відповідності до вимог чинного законодавства складено протокол від 26.08.2014 № 2248 проведення електронних торгів, згідно яких переможцем визнаний ОСОБА_2, та акт про реалізацію предмета іпотеки від 09.09.2014 № 457/5.

Також, судом першої інстанції встановлено, що державним виконавцем винесено постанову від 03.10.2014 ВП № 34721493 про повернення виконавчого документа стягувачеві, і пунктом 2 вказаної постанови знято арешт з майна боржника, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Більш того, у відповідності до зазначених положень чинного законодавства державним виконавцем подано відповідні заяви від 09.10.2014 та від 13.01.2015 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Однак, рішенням державного реєстратора Головного управління юстиції у м. Києві Пилипчуком В.А. від 13.01.2015 відмовлено у державній реєстрації припинення арешту на зазначену квартиру у зв'язку із тим, що державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього право-набувача подано після державної реєстрації права власності та таке майно за новим правонабувачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державним виконавцем виконано усі покладені на нього чинним законодавством обов'язки та вчинено усі необхідні дії для зняття арешту із зазначеної квартири, зокрема, винесено відповідну постанову про зняття арешту та подано відповідну заяву до органів державної реєстрації прав та їх обтяжень, а тому слід відмовити у задоволенні позову.

Доводи апелянта про те, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімова А.Н. постанову про зняття арешту з майна не виносила, не направляла її, чим порушила норми чинного законодавства не беруться колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме, п. 2 постанови державного виконавця від 03.10.2014 ВП № 34721493 знято арешт з майна боржника, що накладений постановою від 22.05.2014 ВП № 34721493 та п. 4 направлено копію вказаної постанови сторонам (а.с. 83 зворот).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.