Справа № 818/4985/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. м. Київ К/800/7000/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича, Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області, Державної реєстраційної служби України, третя особа - Сумська міська рада, про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" звернулось в суд з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича, Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області, Державної реєстраційної служби України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича від 13.06.2013 року № 3123591 про відмову у здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень, яке прийняте за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" на нежитлове приміщення площею 1778,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Суми, вул. Реміснича, 35, яка зареєстрована Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1310260; зобов'язати Державну реєстраційну службу України прийняти рішення про державну реєстрацію права власності публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" на нежитлове приміщення площею 1778,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Суми, вул. Реміснича, 35 на підставі заяви, яка зареєстрована Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1310260; зобов'язати реєстраційну службу Сумського міського управління юстиції Сумської області видати публічному акціонерному товариству "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 1778, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Реміснича, 35.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за результатами розгляду заяви позивача про реєстрацію права власності, Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєвим О.О. 13.06.2013 року прийняте рішення № 3123591 про відмову у державній реєстрації права власності на нежитлове приміщення, в зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Позивач зазначає, що вказане рішення підлягає скасуванню, оскільки не містить конкретних підстав для відмови у реєстрації права власності, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема в рішенні не зазначено в чому саме полягає невідповідність поданих документів і яким вимогам, та чому відсутня змога встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, в той як позивачем були надані всі документи, необхідні для реєстрації права власності.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича від 13.06.2013 року № 3123591 про відмову у здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язано Державну реєстраційну службу України повторно розглянути заяву публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 1778,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Реміснича, 35, зареєстровану Реєстраційною службою Сумського міського управління юстиції Сумської області у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1310260.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєв Олексій Олександрович звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 27.05.2013 року позивачем до Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області було подано заяву про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення площею 1778,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Реміснича, 35, до якої були додані рішення господарського суду Сумської області від 26.03.2009 року по справі № 3/116-09, рішення господарського суду Сумської області від 15.04.2013 року по справі № 920/265/13-г, лист господарського суду Сумської області від 08.05.2013 року, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АВ № 267472 видана 20.05.2013 року та довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія АБ № 166435 видана 31.01.2013 року.

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів Державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєвим О.О. 13.06.2013 року прийнято рішення № 3123591 про відмову у державній реєстрації права власності ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" на нежитлові приміщення, розташовані в м. Суми по вул. Ремісничій, 35. Підставою для прийняття рішення були визначені положення статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема те, що подані документи не відповідають вимогам або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що державним реєстратором протиправно відмовлено позвачу у реєстрації права власності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною четвертою статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень " визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в такій реєстрації.

Таким чином, державний реєстратор в процедурі розгляду заяви про реєстрацію речових прав на нерухоме майно повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що текст документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, повинен бути написаний розбірливо. Прізвище, ім'я, по батькові фізичних осіб та їх місце проживання, а також найменування юридичних осіб та їх місцезнаходження повинні бути написані повністю. Не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до пункту 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, що був чинний на момент виникнення спірних відносин, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, що був чинний на момент виникнення спірних відносин, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що позивачем разом з заявою про реєстрацію права власності були подані рішення господарського суду Сумської області від 26.03.2009 року по справі № 3/116-09 про визнання права власності на нежитлове приміщення площею 1778,6 кв.м., розташоване за адресою м. Суми, вул. Реміснича, 35, яке є правовстановлюючим документом відповідно до наведених положень законодавства.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до пункту 13 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, що був чинний на момент виникнення спірних відносин, у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію видає або надсилає рекомендованим листом з повідомленням про вручення заявникові таке рішення.

У разі коли заявник особисто отримує рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію він пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документи, що зазначені в пункті 9 цього Порядку, та подає картку прийому заяви про державну реєстрацію, яку орган державної реєстрації прав, нотаріус повертає заявникові з відміткою про отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яка підписується заявником із зазначенням дати та часу отримання такого рішення.

Державний реєстратор зупиняє розгляд заяви про державну реєстрацію на строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання заявником рішення про зупинення розгляду такої заяви.

Державний реєстратор з моменту усунення обставин, що були підставою для прийняття ним рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, приймає рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію. Перебіг строку державної реєстрації продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію видає або надсилає рекомендованим листом заявникові таке рішення.

У разі коли заявник особисто отримує рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію, він пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документи, що зазначені в пункті 9 цього Порядку, та подає картку прийому заяви про державну реєстрацію, яку орган державної реєстрації прав, нотаріус повертає заявникові з відміткою про отримання рішення про відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію, яка підписується заявником із зазначенням дати та часу отримання такого рішення.

Якщо заявник не усунув протягом п'яти робочих днів після отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію обставини, що були підставою для його прийняття, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Як зазначено судами попередніх інстанцій, причиною для відмови у проведенні державної реєстрації стало те, що до заяви про реєстрацію права власності позивач не надав документи про введення об'єкта в експлуатацію.

Відповідно до пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, що був чинний на момент виникнення спірних відносин, у разі коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на нього проводиться після прийняття такого об'єкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Таким чином, необхідною умовою для реєстрації права власності є прийняття об'єкта в експлуатацію.

Разом з тим, приймаючи оскаржуване рішення, судами попередніх інстанцій не встановлено, чи було нежитлове приміщення площею 1778,6 кв.м., розташоване за адресою м. Суми, вул. Реміснича, 35, прийняте в експлуатацію на момент звернення позивача із заявою про проведення державної реєстрації прав.

Крім того, судами детально не досліджувалось питання, чи перед прийняттям оскаржуваного рішення, державний реєстратор зупиняв розгляд заяви та чи пропонував позивачу надати додаткові документи. Колегія суддів зауважує, що вчинені відповідачем процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки відповідні порушення вплинули на можливість позивача захистити свої права під час проведення державної реєстрації, та чи вплинули порушення прийняття рішення на встановлення дійсних фактичних обставин.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності направлення справи на новий судовий розгляд.

За правилами частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді: (підписи)