Справа № 2а-255/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Справа № 876/6152/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської обл. від 20.12.2011р. в адміністративній справі за позовом Яворівської районної громадської організації «Наша Вотчина» до Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,-

В С Т А Н О В И Л А:

31.01.2011р. позивач Яворівська районна громадська організація «Наша Вотчина» звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила поновити строк звернення до суду; скасувати рішення Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської обл. № 1160 від 17.12.2009р. про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, громадських будівель та споруд у АДРЕСА_1 згідно кварталу індивідуальної забудови в урочищі «Резервний фонд»; стягнути з відповідача на користь держави судові витрати (а.с.1-3).

Протокольною ухвалою суду від 27.07.2011р. ОСОБА_4 залучений судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.69, 71-73).

Постановою Яворівського районного суду Львівської обл. від 20.12.2011р. заявлений позов задоволено; поновлено позивачу строк звернення до суду із розглядуваним позовом; визнано протиправним та скасовано рішення Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської обл. № 1160 від 17.12.2009р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в кварталі індивідуальної житлової забудови в АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_1» (а.с.115-118).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.119-121).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час судового розгляду справи позивачем Яворівською районною громадською організацією «Наша Вотчина» не надано документів на підтвердження повноважень щодо представництва інтересів третьої особи ОСОБА_4; під час звернення до відповідача ОСОБА_1 подав відповідну заяву з проханням надати земельну ділянку, а також копію паспорта та ідентифікаційного коду, що забезпечило можливість з'ясування персональних даних заявника.

Також ОСОБА_1 є власником спірної земельної ділянки, що засвідчується виданим державним актом, зареєстрованим 03.12.2010р.; третя особа ОСОБА_4 не належить до суміжних землекористувачів. Таким чином, факт отримання апелянтом спірної ділянки не порушує жодних прав та інтересів ОСОБА_4, через що рішення № 1160 від 17.12.2009р. ґрунтується на вимогах закону.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 14.10.2009р. ОСОБА_1 звернувся до Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської обл. із заявою, в якій просив надати земельну ділянку під забудову та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території АДРЕСА_1., до якої додав копію паспорта (а.с.5, 6).

17.12.2009р. Порічанською сільською радою Яворівського району Львівської обл. прийнято рішення № 1160, яким остання надала ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,1000 га у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в кварталі індивідуальної житлової забудови в АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 третя особа ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої в АДРЕСА_1.; вказана земельна ділянка передана у власність згідно рішення Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської обл. № 1838 від 07.10.2010р. з метою будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.84).

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_1 від 14.10.2009р. про надання земельної ділянки не відповідає встановленим вимогам, зокрема, у такій не вказані місце проживання заявника та дата подання заяви. Також третя особа ОСОБА_4 09.11.2007р. звернувся до відповідача із заявою про надання йому земельної ділянки під забудову, яка на час вирішення справи не була вирішена по суті.

Отже, оскаржуване рішення прийнято з порушенням чинного законодавства на підставі письмової заяви ОСОБА_1, яка не підлягала розгляду; оскаржуваним рішенням порушені права та охоронювані інтереси інших осіб.

Позивач як громадська організація ставить своєю метою здійснення діяльності, спрямованої на забезпечення громадського контролю за процесами набуття та реалізації права на землю; про спірне рішення останній довідався лише у листопаді 2010 року, через що строк звернення до суду належить поновити.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і суперечать нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Згідно статуту Яворівської районної громадської організації «Наша Вотчина» організація ставить своєю метою здійснення діяльності, спрямованої на задоволення та захист фахових, соціальних та інших спільних інтересів членів організації, які не суперечать законам України; охорона та відновлення навколишнього природного та історико-культурного середовища; забезпечення громадського контролю за процесами набуття та реалізації прав на землю (п.2.1). Для досягнення мети та виконання покладених завдань організація має право в установленому законодавством порядку представляти і захищати інтереси організації та її членів в органах державної влади і управління, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності (п.2.4.1) (а.с.20-26).

Доказів членства ОСОБА_4 в Яворівській районній громадській організації «Наша Вотчина» суду не надано. Разом з тим, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_4 до позивача, у якій останній захищати його інтереси в суді для отримання земельної ділянки під забудову (а.с.9).

З наведеного слідує, що статут позивача не передбачає його право на звернення до суду в цілях усунення виявлених порушень земельного законодавства; також документи, які б підтверджували повноваження позивача як представника ОСОБА_4 згідно вимог ст.58 КАС України, у матеріалах справи є відсутніми.

Стосовно вирішення спору по суті колегія суддів враховує, що за змістом ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до ч.2 ст.171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Яворівська районна громадська організація «Наша Вотчина» оспорює рішення № 1160 від 17.12.2009р., яке є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

У винесеному судовому рішенні не вказано, які саме права позивача порушені, натомість суд покликався на порушення прав інших осіб, не конкретизуючи їх коло та не розкриваючи права позивача на представництво невизначеного кола осіб.

Також не враховано судом й такої обставини, що спірне рішення було прийнято відповідачем до часу створення позивача, а відтак не може стосуватися його безпосередньо.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що у справі оскаржується рішення Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської обл. № 1160 від 17.12.2009р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в кварталі індивідуальної житлової забудови в АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_1»; у подальшому третя особа ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку, підставою для чого слугувало рішення відповідача № 1838 від 07.10.2010р.

Таким чином, спірним рішенням № 1160 від 17.12.2009р. фактично реалізована його компетенція на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, вказане рішення вичерпало свою правову дію після його реалізації і не є таким, що порушує права позивача.

Також скасуванням рішенням № 1160 від 17.12.2009р. будь-які права та інтереси третьої особи ОСОБА_4 не відновлюються, оскільки такий на спірну ділянку не претендував; оскаржуване рішення не вирішувало безпосередньо питання набуття права власності на землю, торкалося лише розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а відтак його скасування за наявності виданого правовстановлюючого документа на землю не відновлюватиме становища, яке існувало до видання цього акту.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові № 21-34а/15 від 24.02.2015р.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявленого позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Яворівського районного суду Львівської обл. від 20.12.2011р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Яворівської районної громадської організації «Наша Вотчина» до Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської обл., треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

А.М.Ліщинський