Справа № 404/1123/15-а
Суддя: Панфілова А. В.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1123/15-а
Номер провадження 2-а/404/199/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Панфілова А. В.

при секретарі - Палій М. М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови № 30735015 від 09.02.2015 року про накладення штрафу в сумі 1360 грн. за не здійснення призначення та виплати ОСОБА_1, державної пенсії та пенсії , виплату якої передбачено ст.. ст.. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, з 22.04.2009 року.

В обґрунтування позову зазначено, що в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Кіровоградській області Красної А. О. знаходиться виконавчий лист по справі № 2а-1764/09 від 04.01.2012 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда, яким зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити призначення та виплату ОСОБА_1, державної пенсії та пенсії , виплату якої передбачено ст.. ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, з 22.04.2009 року.

Управлінням до Відділу направлено лист та надано підтверджуючі документи про фактичне виконання судового рішення в межах повноважень позивача з відміткою про отримання. В період з 23.02.2012 року начальник відділу вважав дане провадження закінченим правомірно, але за перебігом майже 3 років (зокрема 2 роки та 8 місяці), з невідомих причин та наявності яких обставин Управлінню невідомо, чому начальник Відділу ОСОБА_3 вирішив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження. Основним аргументом в постанові про скасування процесуального документа від 15.12.2014 року є не застосування до Управління штрафних санкцій. Фактично своїми діями та виставленням вимог, державний виконавець спонукає Управління до вчинення дій щодо розбалансування бюджетної системи та неможливості рівномірно забезпечити пенсійні виплати громадян відповідно до їх статусу у межах затвердженого бюджетних асигнувань.

Представником позивача в судове засідання надано клопотання про розгляд справи без їх участі, підтримання позову (а.с.92).

Представник відповідача, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.34). Також, представником відповідача надано до суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначено, що стягувачем на адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області подано заяву щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а-1764/09 від 04.01.2012 року Кіровського районного суду м. Кіровограда. Державним виконавцем Відділу 18.01.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою надано боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду. Копію даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Згідно листа божника, Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 492/08.21 від 30.01.2012 року на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Загальна сума нарахування виплати за період з 22.04.2009 року по 31.10.2011 року 150016,83 грн. 23.02.2012 року в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження». 15.12.2014 року в. о. начальником відділу винесено постанову скасування процесуального документа, оскільки при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2012 року. При винесенні вищевказаної постанови, державним виконавцем не вжито всіх заходів примусового виконання, передбачених ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не застосовано до боржника штрафних санкцій за невиконання рішення суду та не направлено подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до відповідальності відповідно до закону. В зв'язку з чим, 15.12.2014 року начальником Відділу винесено постанову про скасування процесуального документа, яку направлено сторонам виконавчого провадження та до Кіровського районного суду м. Кіровограда з проханням повернути для подальшого виконання Відділом виконавчого листа.

Зазначається, що при здійсненні виконавчого провадження за вищевказаним рішенням суду, державний виконавець Відділу діяв у межах чинного законодавства, вживав вичерпних заходів примусового характеру, спрямованих на виконання рішення суду та не допускав порушення прав та законних інтересів сторін.

Судом встановлено наступні факти.

Кіровським районним судом м. Кіровограда 04.01.2012 року видано виконавчий лист № 2а-1769/09 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити призначення та проводити виплати пенсій ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунків мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

Постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області 18.01.2012 року відкрито виконавче провадження ВП № 30735015 з виконання вищевказаного виконавчого листа та надано боржнику самостійно виконати в семиденний строк з моменту винесення постанови .

Згідно листа божника, Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 492/08.21 від 30.01.2012 року на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23.02.2012 року в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження».

15.12.2014 року в.о. начальника відділу винесено постанову скасування процесуального документу, оскільки при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2012 року державним виконавцем не враховано того факту, що у виконавчому документі не визначено кінцевого терміну нарахування та виплати державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

18.12.2014 року на адресу відділу надійшов лист УПФУ в м. Кіровограді, в якому зазначено, що боржником проведено нарахування та виплачено кошти ОСОБА_4. по вищевказаному рішенню суду за період з 22.04.2009 року по 31.10.2011 року - нараховано та виплачено 150016,83 грн. , виплачено в межах бюджетних асигнувань відповідно до норм Бюджетного кодексу України. Кошти в сумі 150016,83 грн. виплачені в 2011 році.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» № 3491-6 від 14.06.2011 року доповнені Прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, якими серед іншого установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19.06.2011 року, оскільки опубліковані в газеті «Голос України» за 18.06.2011 року № 110 (5110).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю.

На виконання п. 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 14.06.2011 року № 3491-6 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745 від 06.07.2011 року, яка набрала чинності з 23.07.2011 року.

У зв'язку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акту застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 23.07.2011 року здійснюються у порядку та розмірах встановлених наведеним законом, а з 23.07.2011 року у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року норми п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визначені такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінету Міністрів України надано право здійснювати всі виплати в межах бюджетних асигнувань.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року. Так, саме з 23.07.2011 року змінено порядок нарахування коштів.

З 01.01.2012 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року, якою визначено порядок нарахування та виплати коштів особам, які віднесені до категорії «ЧАЕС». Дані норми, які визначають право Кабінету Міністрів України здійснювати виплати в межах бюджетних асигнувань, продовжують діяти і в 2014 році.

Дане право підтверджено рішеннями Конституційного Суду України по справі № 1-42/2011 від 26.12.2011 року та № 1-11/2012 від 25.01.2012 року.

Пунктом 2.1 Рішення Конституційного Суду України по справі № 1-42/2011 від 26.12.2011 року передбачено, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України (254к/96-ВР).

Згідно з пункту 2.2 Рішення Конституційного Суду України по справі № 1-42/2011 від 26.12.2011 року, в одних законах безпосередньо встановлено розміри соціальних виплат, а в інших їх визначення віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. Зокрема, у частині першій статті 5 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" (1768-14) передбачено, що розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. Відповідно до положень законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ), "Про соціальний захист дітей війни" (2195-15) та "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України.

Таким чином, Верховна Рада України, доповнивши пунктом 4розділ VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" (2857-17), визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України (254к/96-ВР).

Рішенням Конституційного Суду України № 26-рп/2008 від 27 листопада 2008 року вирішено, що В аспекті конституційного подання положення частини третьої статті 95 Конституції України "держава прагне до збалансованості бюджету України" у системному зв'язку з положеннями частини другої цієї статті, статті 46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов'язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами, територіальними громадами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Крім того, в Рішенні від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 у справі про страхові виплати Конституційний Суд України вказав, що види і розміри соціальних послуг та виплат потерпілим, які здійснюються і відшкодовуються Фондом, встановлюються державою з урахуванням його фінансових можливостей.

Такий принцип закладений, зокрема, в статті 22 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року, згідно якої Кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966 року у п. 1 ст. 2 встановлює, що кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов'язується в індивідуальному порядку і в порядку міжнародної допомоги та співробітництва, зокрема в економічній і технічній галузях, вжити в максимальних межах наявних ресурсів заходів для того, щоб забезпечити поступово повне здійснення визнаних у цьому Пакті прав усіма належними способами, включаючи, зокрема, вжиття законодавчих заходів.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Конституційний Суд України в рішенні № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року зазначив, що за рахунок бюджетних джерел забезпечується соціальний захист широких верств населення країни, серед яких особи, що отримують пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги. Це зобов'язує державу дотримуватися частин першої, третьої статті 95 Основного Закону України, згідно з якими бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України.

У Рішенні від 27 листопада 2008 року № 26-рп/2008 у справі про збалансованість бюджету Конституційний Суд України зазначив, що положення частини третьої статті 95 Конституції України "держава прагне до збалансованості бюджету України" у системному зв'язку з положеннями частини другої цієї статті, статті 46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов'язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами, територіальними громадами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

З 23.09.2014 року діє Постанова Кабінету Міністрів України № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою», яка прийнята на виконання норм Закону України « Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Таким чином, постанова про скасування процесуального документа від 15.12.14 року року прийнята в супереч п. 2.1 Рішення Конституційного Суду України по справі № 1-42 від 26.12.2011 року, яким передбачено, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України (254к/96-ВР).

Таким чином, постанова державного виконавця про накладення штрафу від 09.02.15 року є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст..94 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до ст..94 КАС України судові витрати , суд вирішує компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.17, ст.18, ст.19, ст.104, ст.105, ст.106, ст.162, ст.163, ч.І ст. 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про скасування постанови, задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 30735015 від 09.02.2015 року про накладення штрафу в сумі 1360 грн. за не здійснення призначення та виплати ОСОБА_4, державної пенсії та пенсії , виплату якої передбачено ст.. ст.. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком з 22.04.2009 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда А. В. Панфілова