Справа № 607/21404/14-а
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2015 Справа №607/21404/14-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря Паюка М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача

УПФ України в м. Тернополі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі, про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі, про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09 жовтня 2014 року вона подала заяву до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про призначення їй пенсії за вислугу років. Згідно розписки-повідомлення, для підтвердження фактичного детального трудового стажу, ОСОБА_3 було надано Управлінню Пенсійного фонду України в м. Тернополі наступні документи: копію паспорта громадянина України, копію індивідуального податкового номера платника податків фізичної особи; копію диплому про освіту, копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження, оригінал та копію трудової книжки, трудові договори, копії ліцензій, роботодавців, копію статуту роботодавця. 21 жовтня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, розглянувши подану заяву, прийняло рішення відмовити позивачу у призначенні пенсії за вислугу років. Свою відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідач мотивував тим, що спеціальний стаж роботи ОСОБА_3, який дає право на призначення пенсії за вислугу років становить 19 років 8 місяців 6 днів і є недостатнім для призначення даного виду пільгової пенсії згідно вимог чинного законодавства. Зокрема, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення Управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі зазначається, що позивач з 24 січня 1997 року по 30 червня 2001 року працювала провізором в TOB «Ремеді ЛТД», який є аптечним складом. А з 10 вересня 2012 року по 06 жовтня 2014 року ОСОБА_3 перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5 на посаді завідувача аптечним складом. На думку відповідача, так як аптечний склад і завідувач аптечним складом не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ за № 909 від 04 листопада 1993 року, зазначені вище періоди трудової діяльності позивача, не можуть бути зарахованими у спеціальний трудовий стаж. Однак ОСОБА_3 вважає, що нею було надано достатній перелік документів, на підставі яких можна було прийти до висновку про наявність в неї спеціального трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. Не забезпечивши всебічного дослідження документів на підтвердження наявного трудового стажу, Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі неправомірно відмовило позивачу у призначення пенсії, чим порушило її право на пенсію за вислугу років. За вказаних обставин, ОСОБА_3 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, покликаючись на мотиви, викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про відмову у призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років з моменту її звернення із заявою до відповідача.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, просить суд у їх задоволенні відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що з 08 липня 1997 року вона прийнята на посаду провізора аптеки ТОВ «Ремеді ЛТД» по вул.Чорновола в м.Тернополі, де працювала по 04 жовтня 2010 року. З вересня 2010 року свідок переведена на посаду завідувача аптеки, де продовжує працювати по даний час. З позивачем ОСОБА_3 вона працювала у 1997 році в аптеці по вул.Чорновола в м.Тернополі, де була її керівником.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що в грудні 1996 року вона була прийнята на посаду провізора в аптеку по вул.Чорновола,8 в м.Тернополі, де пропрацювала до вересня 2000 року, так як звільнилась у зв'язку з виїздом за кордон. В аптеці за вже вказаною адресою разом зі свідком, в період з 1996 року по 2000 рік, провізором по відпуску ліків працювала ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_3, остання з 09 серпня 1989 по 06 січня 1997 року працювала провізором-технологом аптеки №142 м.Тернопіль, з 24 січня 1997 по 30 червня 2001 року - на посаді провізора аптеки TOB «Ремеді ЛТД», з 01 липня 2001 по 22 грудня 2004 року - провізор аптеки TOB «Компанія РГ», з 22 грудня 2004 по 04 квітня 2006 року - в.о. завідувача аптеки TOB «Компанія РГ», з 04 квітня 2006 по 21 січня 2008 року - завідувач аптеки TOB «Компанія РГ», з 21 січня 2008 по 19 червня 2012 року - завідувач аптекою №4 ТОВ «Компанія РГ», з 21 червня 2012 по 12 жовтня 2012 року - завідувач аптекою в ФОП ОСОБА_8; з 15 жовтня 2012 по 06 жовтня 2014 року - завідувача аптекою із суміщенням посади провізора в ФОП ОСОБА_9

Згідно наказу №9/01-к від 24 січня 1997 року, винесеного ТОВ «Ремеді ЛТД», ОСОБА_3 прийнята на посаду провізора аптеки ТОВ «Ремеді ЛТД» - аптечний склад з 24 січня 1997 року.

Пунктом п.2.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремеді ЛТД» - аптечний склад, визначено, що предметом діяльності Товариства є, в тому числі, гуртова та роздрібна торгівля медикаментами, медичною технікою, обладнанням, інструментами, іншими предметами медичного призначення, відкриття та утримання аптек, консультації фармацевтів і провізорів.

Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія РГ» (п.2.2.), також передбачено, що предметом діяльності Товариства є, в тому числі, гуртова та роздрібна торгівля медикаментами, медичною технікою, обладнанням, інструментами, іншими предметами медичного призначення, відкриття та утримання аптек, консультації фармацевтів і провізорів.

21 червня 2012 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 укладено безстроковий трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, згідно умов якого ОСОБА_3 зобов'язалась здійснювати обов'язки завідувача аптеки.

Відповідно до трудового договору №0 між працівником і фізичною особою, укладеного 10 вересня 2012 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3, на останню покладені обов'язки завідувача аптеки, провізора - робота по сумісництву.

З 06 листопада 2012 року фізична-особа підприємець ОСОБА_9 отримала ліцензію Державної служби України з лікарських засобів Серія АВ №599845 на роздрібну торгівлю лікарськими засобами.

Як вбачається із протоколу №58 засідання комісії Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 21 жовтня 2014 року, за результатами засідання комісія вирішила відмовити у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_3 Із змісту протоколу слідує, що ОСОБА_3 працювала з 24 січня 1997 року по 30 червня 2001 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремеді-ЛТД» аптечний склад, що не передбачено переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909.

З 10 вересня 2012 року по 06 жовтня 2014 року ОСОБА_3 працювала у суб'єкта підприємницької діяльності (без створення юридичної особи) ОСОБА_9, даний період роботи не зараховується у стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки, згідно записів трудової книжки, посада зазначалась як завідуюча аптечним закладом.

Відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (з подальшими змінами та доповненнями) передбачено, що до установ охорони здоров'я відносяться аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини. До посад відносяться - провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти, які працюють в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Відповідно до п.2 приміток до вказаної Постанови, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Згідно ст.3 Закону України від 19 листопада 1992 року «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закладами охорони здоров'я є підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників.

Визначення аптечного закладу наведено в ст.16 Закону України від 19 листопада 1992 року «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відтак, аптечний склад Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремеді-ЛТД» в розумінні чинного на час виникнення правовідносин законодавства України, був закладом охорони здоров'я. Відповідно у стаж роботи ОСОБА_3, яка з 24 січня 1997 року по 30 червня 2001 року працювала в даному Товаристві, підлягає зарахуванню даний період роботи, який дає позивачу право на пенсію за вислугу років.

З приводу зарахування у стаж роботи ОСОБА_3 періоду роботи з 10 вересня 2012 року по 06 жовтня 2014 року, протягом якого позивач працювала у суб'єкта підприємницької діяльності (без створення юридичної особи) ОСОБА_9 завідуючою аптечним закладом за трудовим договором, суд виходить з наступного.

В силу ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців», дія даного Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців і ніяким чином не суперечить Переліку за Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 року №1570 «Про затвердження Правил торгівлі лікарськими засобами в аптечних закладах» аптека - заклад охорони здоров'я, основним завданням якого є забезпечення населення, закладів охорони здоров'я, підприємств, установ та організацій лікарськими засобами шляхом здійснення роздрібної торгівлі.

Відповідно до Переліку провізорських посад в закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я № 385 від 28 жовтня 2002 року, до провізорських посад належать посади керівників фармацевтичних (аптечних) закладів та їх заступників, зокрема завідувач, директор, начальник.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та обставини справи, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 має право на призначення пенсії за вислугу років зважаючи на те, що посада позивачки віднесена до тих посад, які дають право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах, і має необхідний стаж для призначення пенсії, визначений пунктом «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.6-11, 71, 104, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі та скасувати рішення про відмову у призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, яке оформлено протоколом №58 засідання комісії Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі для розгляду питань, пов'язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», від 21 жовтня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років з часу її звернення за пенсією.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 73,08 грн. - відшкодувати ОСОБА_3 за рахунок Державного бюджету України

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. Герчаківська