Справа № 810/6231/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6231/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправними та скасування приписів і постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) звернулася до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області (на даний час Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області), в якому просила визнати протиправними та скасувати постанови «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 07.11.2013:

- №3-0711/1-7/10-36/0711/09/01,

- №3-0711/2-7/10-37/0711/09/01,

- №3-0711/3-7/10-38/0711/09/01,

- №3-0711/4-7/10-39/0711/09/01,

- №3-0711/5-7/10-40/0711/09/01,

та приписи про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності від 01.11.2013:

- № С-0111/2,

- № С-0111/3,

- № С-0111/4,

- № С-0111/5,

- № С-0111/6.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області провела позапланову перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, про що складено акт від 22.10.2013 (далі - Акт перевірки).

Під час перевірки контролюючий орган дійшов висновку про допущення позивачем порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, зокрема, вимог ст.ст. 34, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 4.2 ДБН В.26-14-97 «Покриття будинків, споруд», ст. 11 закону України «Про архітектурну діяльність».

До таких висновків Інспекція ДАБК у Київській області дійшла у зв'язку з наступними виявленими та зафіксованими в Акті перевірки обставинами.

Відповідно до змісту Акта перевірки та протоколу відповідачем під час перевірки встановлено, що згідно з технічним паспортом Броварського МБТІ від 23.06.2013 ФОП ОСОБА_2 у 2003 році самовільно без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, виконано будівельні роботи з будівництва веранди розмірами в плані 11,30 х 1,50 м. (літ. «а-5»), сараю-гаражу розмірами в плані 8,60 х 5,30 м по АДРЕСА_1

Крім того було встановлено, що забудовником - ФОП ОСОБА_2 без документу, який надає право на виконання будівельних робіт, виконано будівельні роботи з будівництва тераси розмірами у плані 4,60 х 6,00 м., чотирьох колон розмірами у плані 0,47 х 0,47 м., прибудови до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кухні) розмірами у плані 5,20 х 4,00 м., навісу розмірами у плані 3,10 х 4,30 м., що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Виявлені згідно з Актом перевірки самочинні будівельні роботи здійснені позивачем у 2000 - 2005 роках. Зокрема, цей факт підтверджується технічним паспортом за 2004 рік, щодо самовільного будівництва веранди та гаражу - сараю (рік побудови 2003).Так, згідно з протоколом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 07.06.2006 № 61 виявлено факт самовільної реконструкції позивачем у 2004 році складу-магазину під кафетерій і житло без оформлення відповідної технічної документації, за що позивача згідно постанови від 07.06.2006 № 61 притягнуто до адміністративної відповідальності у формі штрафу.

Крім того, у ході перевірки виявлено та в Акті зафіксовано, що позивачем виконано будівельні роботи з будівництва навісу тераси по АДРЕСА_1 з порушенням вимог п. 4.2 ДБН В.26-14-97 «Покриття будинків, споруд», а саме: не влаштовано водовідведення навісу тераси.

Також у ході перевірки встановлено та в Акті зафіксовано, що ФОП ОСОБА_2 не було забезпечено технічний та авторський нагляд за будівництвом кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», і такі дії порушують вимоги ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Згідно з Актом перевірки та протоколом про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем встановлено, щоФОП ОСОБА_2 здійснює експлуатацію кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Такі дії порушують вимоги ст. 39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі висновків Акта від 22.10.2013 та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.11.2013№ 2-Л-3-0111/1 відповідачем прийнято: припис № С-0111/2 від 01.11.2013, яким позивача зобов'язано у термін до 01.02.2014 усунути порушення у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку; постанову № 3-0711/2-7/10-37/0711/09/01 від 07.11.2013, якою визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на неї штраф у сумі 103 230,00 грн.

Також на підставі висновків Акта перевірки та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.11.2013 № 2-Л-3-0111/4, відповідачем прийнято: припис № С-0111/5 від 01.11.2013, яким позивача зобов'язано в термін до 01.02.2014 усунути порушення у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку; постанову № 3-0711/3-7/10-38/0711/09/01 від 07.11.2013, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 1 п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на неї штраф у сумі 51 615,00 грн.

Крім того, на підставі висновків Акта перевірки та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.11.2013 № 2-Л-3-0111/4, відповідачем прийнято: припис № С-0111/6 від 01.11.2013, яким позивача зобов'язано в термін до 01.02.2014 усунути порушення у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку та постанову № 3-0711/5-7/10-40/0711/09/01 від 07.11.2013, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 1 п. 7 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на неї штраф у сумі 41 292,00 грн.

Також на підставі висновків Акта перевірки та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.11.2013 № 2-Л-3-0111/3, відповідачем прийнято: припис № С-0111/4 від 01.11.2013, яким позивача зобов'язано в термін до 31.12.2013 усунути порушення у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку та постанову № 3-0711/4-7/10-39/0711/09/01 від 07.11.2013, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 1 п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на неї штраф у сумі 51 615,00 грн.

Водночас, висновки Акта перевірки та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.11.2013 № 2-Л-3-0111/2 стали підставою для прийняття відповідачем припису № С-0111/3 від 01.11.2013, яким позивача зобов'язано з моменту отримання припису зупинити експлуатацію кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 до усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку та постанову № 3-0711/1-7/10-36/0711/09/01 від 07.11.2013, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на неї штраф у сумі 103 230,00 грн.

Задовольняючи даний позов суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані у справі постанови та приписи є протиправними.

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи та висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Відповідно дочастини першої статті 34 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), який набрав чинності 12.03.2011, замовник має право виконувати будівельні роботи післяреєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Частиною другою статті 3 Закону України від 14.10.1994 № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4220-VI; далі - Закон № 208/94-ВР), до повноважень органу державного архітектурно-будівельного контролю віднесено також розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та застосування санкцій за ці правопорушення.

Згідно забз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до абз. 1 п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Крім того, згідно з пунктами 7 і 8 частини другої ст. 2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством, - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат; незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством, - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Як було зазначено вище, в ході перевірки відповідачем установлено факти порушення з боку позивача викладених приписів норм містобудівного законодавства, за які передбачено відповідні штрафні санкції.

Водночас, колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, частиною одинадцятою статті 2 Закону № 208/94-ВР установлено, що штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на те, що як установлено в ході розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, ФОП ОСОБА_2 допустила порушення вимог містобудівного законодавства у період з 2003 по 2005 роки шляхом виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, незабезпечення здійснення технічного та нагляду авторського наглядів під час будівництва об'єкта перевірки, з часу вчинення цих порушень минуло більше трьох років, а окремі зі вказаних приписів взагалі не існували на час здійснення позивачем будівельних робіт, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо протиправності та скасування приписів відповідача від 01.11.2013 № С-0111/2, № С-0111/4, № С-0111/5, № С-0111/6та постанов від 07.11.2013 № 3-0711/2-7/10-37/0711/09/01, № 3-0711/3-7/10-38/0711/09/01, № 3-0711/5-7/10-40/0711/09/01, № 3-0711/4-7/10-39/0711/09/01, оскільки ці рішення прийнято несвоєчасно та за порушення, за які на час їх вчинення позивачем не було передбачено відповідальності.

Водночас, надаючи правову оцінку припису Інспекції ДАБК у Київській області від 01.11.2013 № С-0111/3 та постанові від 07.11.2013 № 3-0711/1-7/10-36/0711/09/01, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії пояснення ОСОБА_2 позивач і на час перевірки працювала у приміщенні об'єкта будівництва, який перевірявся Інспекцією ДАБК у Київській області. Відповідно до наявних у справі матеріалів (фото фіксація, звернення сусідів) реконструйована позивачем будівля експлуатувалась на час проведення перевірки. Колегія суддів звертає увагу на те, що у цьому випадку немає значення, яким саме чином здійснюється експлуатація або використання будинку чи споруди після закінчення його будівництва.

Відповідно дочастини восьмої статті 39 Закону 3038-VI, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно з приписами пункту 6 частини другої статті 2 Закону № 208/94-ВР, суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Ураховуючи те, що під час перевірки установлено факт використання позивачем завершеного об'єкта будівництва по АДРЕСА_1, який не було прийнято в експлуатацію у визначеному законодавством порядку, колегія суддів дійшла висновку про те, що припис відповідача від 01.11.2013 № С-0111/3 та постанова від 07.11.2013 № 3-0711/1-7/10-36/0711/09/01 прийняті Інспекцією ДАБК у Київській області обґрунтовано та скасуванню не підлягають.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині задоволеного позову про визнання протиправними та скасування припису відповідача від 01.11.2013 № С-0111/3 та постанови від 07.11.2013 № 3-0711/1-7/10-36/0711/09/01є помилковими, спростовуються викладеними нормами права та установленими обставинами цієї справи, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області - задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року - скасувати в частині задоволення адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправним та скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» № 3-0711/1-7/10-36/0711/09/01 від 07.11.2013р. та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № С-0111/3 від 01.11.2013р. та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - відмовити.

В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено - 10.04.15 р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.