Справа № 813/7700/14
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року Справа № 813/7700/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Грень Н. М.,

секретар судового засідання Кіщак К.В.,

представник позивача Вовчак А.В.,

представник відповідача Кельбас Р.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БП-Монтаж» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, -

в с т а н о в и в :

ТзОВ «БП-Монтаж» звернулось із позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/16060 від 28.10.2014р. складеного ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області.

Позовні вимоги мотивовані помилковістю висновків відповідача щодо неможливості здійснення господарської діяльності контрагентами позивача; безпідставним покладенням відповідальності за можливе порушення податкового законодавства іншими особами на позивача. Оскільки такі висновки відповідача ґрунтуються на актах про неможливість проведення зустрічної перевірки контрагентів позивача, вважає, що такі висновки ґрунтуються на припущеннях.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав.

В судовому засіданні судом у відповідності до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України замінено відповідача у справі на його правонаступника - Державну податкову інспекцію у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Представник відповідача позов заперечив. Посилається на те, що несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини і не можуть бути перенесені на бюджет. Платник податку повинен бути розумним та обачливим при виборі контрагента. Посилається на відсутність економічних можливостей у контрагентів позивача для здійснення господарської діяльності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

В період з 06.10.2014р. по 10.10.2014р. ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області проводилася позапланова виїзна перевірка TOB "БП- Монтаж" з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплати в бюджет податків і обов'язкових платежів. За результатами позапланової виїзної перевірки TOB "БП-Монтаж" з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплати в бюджет податків і обов'язкових платежів був складений Акт №2590/13-03-22-01-13/35664582 від 17.10.2014р. Актом встановлено порушення вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 261 683 грн. в тому числі за жовтень 2011 р. в сумі 4 177 грн., за лютий 2012 р. в сумі 2 632грн., за серпень 2012 р. в сумі 1 325 грн., за вересень 2012 р. 29 944 грн., за листопад 2012 р. в сумі 19 123 грн., за березень 2013 р. в сумі 11 172грн., за квітень 2013 р. в сумі 8 551 грн., за серпень 2013 р. в сумі 7 076 грн., за вересень 2013 р. в сумі 2 359 грн., за січень 2014 р. в сумі 5 099 грн., за лютий 2014 р. в сумі 3 813 грн., за березень 2014р. в сумі 4 982 грн., за квітень 2014 р. в сумі 24 935 грн., за травень 2014 р. в сумі 41 827 грн., за липень в сумі 94 668 грн..

З цієї підстави винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №/16060 від 28.10.2014 р. на суму податку на додану вартість 392 525 грн., у т.ч. 261 683 грн. - основний платіж, 130 842 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Відповідно до п. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010 р. "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Законодавство не передбачає безспірності визнання висновків акту перевірки, у зв'язку із чим зазначені в цих актах факти підлягають перевірці доказами в ході судового розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Згідно із п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як встановлено зі змісту Акта, висновки про заниження суми податку на додану вартість зроблені внаслідок визнання безтоварними господарських операцій між TOB "БП-Монтаж" та ПП "Галичторг", TOB "Сана прим", TOB "Вайз Юніон ЛТД", TOB "Конді50", ПП "Будівельні матеріали плюс ЛВ", ПП "БК Аструм", TOB "Інтер технології", TOB "Біатек", TOB "БК Білдінг-строй", TOB "БК Гранд білдінг", TOB "БК Мангустінг", TOB "Рамбутан", TOB "Білдінгінвест строй" за період з 01.11.2011 р. по 30.09.2014 р. Однак, такі дані отримані відповідачем із Актів: ДПІ у Печерському районі м Києва №1695/22-3/38149196 від 17.05.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Конді 50» податковий номер 38149196 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 25.06.2012 - 31.03.2013 року; ДПІ у Печерському районі м Києва №1796/22.10/37569727 від 24.05.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» код 37569727 щодо підтвердження фінансово - господарських відносин з контрагентами (покупцями та продавцями) за період з 01.01.2012 - 30.04.2013 року; ДПІ у Печерському районі м Києва №1290/26-55-22-07/38866337 від 08.05.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК Білдінг-строй» код за щодо підтвердження господарських відносин за період з 01.02.2014 по 31.03.2014 рік; ДПІ у Печерському районі м Києва №88/22.8/38347323 від 25.06.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Бк Аструм» (ПН 38347323) щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.03.2013 по 31.03.2013 рік; ДПІ у Печерському районі м Києва №3967/22-9/33927607 від 27.09.2012 року про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Сана Прим» () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.06.2012 по 31.07.2012 рік; Основ'янської ОДПІ м. Харкова №1115/20-38-22-01-04/38607438 від 07.08.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Біатек» податковий номер 38607438 щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ БК «Білдінг строй за період з 01.06.2012 по 31.07.2012 рік На підставі вищевказаних актів констатується ненадання підтверджуючих реальність господарських операцій документів, неможливість здійснення господарських операцій з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та вказаними контрагентами були укладені відповідні договори (т. 1 а.с. 120-122; а.с.129-130; а.с.140-141; а.с. 146-148; а.с. 198-201; т. 2 а.с.12-15; а.с.81-83; а.с.92-95; а.с.100-202;т. 3 а.с.121-123.), видаткові накладні (т.1 а.с.123; а.с.127; а.с.131; а.с.133; а.с.137; а.с.142; т.2 а.с.84; а.с.88; а.с.96;), податкові накладні ( т.1 а.с.125; а.с.126; а.с.132; а.с.135; а.с.143; а.с.182-189; а.с.242-250; т.2 а.с.1; а.с.39-44; а.с.50; а.с.62-64; а.с.76; а.с.77; а.с.85; а.с.89; а.с.97; а.с.133-141;), акти приймання виконаних підрядних робіт ( т.1 а.с.150-156; а.с.158-160; а.с.162-164; а.с.166-168; а.с.170-172; а.с.174-176; а.с.178-180 а.с.202-204; а.с.206-208; а.с.210-212; а.с.214-216; а.с.218-220; а.с.222-224; а.с.226-228; а.с.230-232; а.с.234-236; а.с238-240; т. 2 а.с.16-18; а.с.20-22; а.с.24-26; а.с.27-29; а.с.31-33; а.с.35-37; а.с.51-53; а.с.55-57; а.с.58-61; а.с.66-68; а.с.71-73; а.с.105-107; а.с.110-112; а.с.115-117; а.с.118-120; а.с.125-127; а.с.130-132;), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (т.1 а.с.158; а.с.157; а.с.161; а.с.165; а.с.169; а.с.173; а.с.174 а.с.181; а.с.205; а.с.209; а.с.213; а.с.217; а.с.221; а.с.225; а.с.229; а.с.233; а.с.237; а.с.241; т.2 а.с.19; а.с.23; а.с.30; а.с.34; а.с.38; а.с.54; а.с.58; а.с.69; а.с.74; а.с.103-104; а.с.108-109; а.с.113-114; а.с.121; а.с.123-124; а.с.128-129), платіжні дорученням (т.1 а.с128; а.с.129; а.с.136-139; а.с.144-145; а.с.190-197; т.2 а.с.2-11; а.с.45-49; а.с.78-79; а.с.86-87; а.с.90-91; а.с.98-99; а.с.142-147), що підтверджує господарські операції.

При цьому, результати виконаних робіт були використані позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується: актами приймання виконаних підрядних робіт своєму замовнику, довідками про вартість виконаних робіт, накладними на передачу матеріалів у виробництво.

Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Долучені до матеріалів справи документи цим вимогам відповідають, під сумнів відповідачем не ставились.

Твердження відповідача щодо реального виконання умов договору в частині поставки товару ґрунтується на відсутності оформлених належним чином документів, зокрема товарно-транспортних накладних, інших супровідних документів, що підтверджують переміщення будівельних матеріалів, слід зазначити, що відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення обумовлено договорами товару не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.97р., товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Проте, вказані Правила перевезень вантажів не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників перевізника. При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продаж товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Окрім того, цим же п. 198.3 ст.198 ПК України прямо передбачено, що право на нарахування податкового кредиту виникає не залежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.2 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак у справі, що розгядалась, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Суд не бере до уваги посилання відповідача в Акті перевірки на акти ДПІ у Печерському районі м Києва №1695/22-3/38149196 від 17.05.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Конді 50» податковий номер 38149196 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 25.06.2012 - 31.03.2013 року; ДПІ у Печерському районі м Києва №1796/22.10/37569727 від 24.05.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Вайз Юніон ЛТД» код 37569727 щодо підтвердження фінансово - господарських відносин з контрагентами (покупцями та продавцями) за період з 01.01.2012 - 30.04.2013 року; ДПІ у Печерському районі м Києва №1290/26-55-22-07/38866337 від 08.05.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК Білдінг-строй» код за щодо підтвердження господарських відносин за період з 01.02.2014 по 31.03.2014 рік; ДПІ у Печерському районі м Києва №88/22.8/38347323 від 25.06.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Бк Аструм» (ПН 38347323) щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.03.2013 по 31.03.2013 рік; ДПІ у Печерському районі м Києва №3967/22-9/33927607 від 27.09.2012 року про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Сана Прим» () щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.06.2012 по 31.07.2012 рік; Основ'янської ОДПІ м. Харкова №1115/20-38-22-01-04/38607438 від 07.08.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Біатек» податковий номер 38607438 щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ БК «Білдінг строй за період з 01.06.2012 по 31.07.2012 рік, оскільки, по-перше, відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, по-друге, порушення контрагентами позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про безтоварність відповідних господарських операцій, по-третє, факти вчинення злочину, в тому числі у вигляді фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків та підробки документів, можуть встановлюватись виключно відповідним рішенням суду, по-четверте, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань, по-п'яте, сам по собі акт не є належним та допустимим доказом даних фактів, по-шосте, посилання на неможливість встановити місцезнаходження постачальника товарів (робіт, послуг) позивачу, а також посилання на неможливість проведення зустрічної звірки такого постачальника з питань його взаємовідносин з контрагентами, не може вважатися беззастережним та безперечним доказом в підтвердження доводів податкової інспекції про фіктивність спірних господарських операцій, крім того, неможливість проведення зустрічної перевірки контрагента не є імперативною ознакою протиправності його діяльності та не може розцінюватися як беззаперечне свідчення фіктивності усіх господарських операцій, здійснюваних такою особою.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати; а також зазначає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним рішення щодо нарахування позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняті відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Оскільки сукупність вищенаведених встановлених судом обставин підтверджено належними та допустимими доказами, це дає суду підстави визнати позовні вимоги про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 487,20 грн., такий відповідно до ст. 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 7-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/16060 від 28.10.2014р. складене ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області.

3. Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БП-Монтаж» (Львівська область, м. Львів, вул. Затишна, 2/8; ) 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 17.04.2015 року.