Справа № 818/3400/14
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р. Справа № 818/3400/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В., суддів: Бондаря С.О., Соколова В.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3400/14

за позовом ОСОБА_1

до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради

про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (далі по тексту - відповідач-1, Комісія), Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради (далі по тексту - відповідач-2, Управління соцзахисту СМР), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 17.04.2014 року протокол №73 про визнання безпідставним видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Сумської міської ради повернути ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виданого Сумською обласною адміністрацією 09.07.1996 року за номером серії НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Сумської міської ради відновити виплату щомісячної компенсації на продукти харчування та щорічної допомоги на оздоровлення з 01.05.2014 року;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Сумської міської ради сплатити ОСОБА_1 компенсацію на продукти харчування і щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до ст.. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.12.2011 року по цей час.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним. В червні 2014 року позивачем був отриманий лист Управління соцзахисту СМР із повідомленням про те, що відповідно до рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 17.04.014 року протоколом № 73 визнано безпідставною видачу йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2. З тексту витягу з протоколу № 73 засідання Комісії стало відомо про те, що з представлених щодо ОСОБА_1 документів не знайшов підтвердження факт виконання ним робіт у зоні відчуження та зазначено про те, що у позивача вилучено посвідчення учасника категорії 2 серії НОМЕР_1 .

З направленого позивачу повідомлення не було видно, які документи були надані на розгляд Комісії та яких документів було недостатньо для підтвердження статусу, тому позивач звернувся до Управління соцзахисту СМР із заявою про надання повного тексту протоколу №73 щодо нього для з`ясування причини для відмови у визначенні статусу учасника ліквідації ЧАЕС. Із отриманої відповіді на запит адвоката від 28.11.2014 р. стало відомо, що повний текст рішення та протоколу № 73 від 17.04.2014 року в Управлінні відсутній.

Таким чином, позивач вважає, що рішення, прийняте щодо нього Комісією є протиправним, та таким, що не відповідає фактичним обставинам та без дослідження всіх документів, які в нього маються на підтвердження того, що ОСОБА_1 був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в травні 1986 року.

Крім того, позивач вважає протиправними рішення щодо нього, прийняті Управлінням соцзахисту СМР про надання компенсації за продукти харчування і грошової вартості на оздоровлення замість путівки. Згідно довідки Управління від 28.10.2014 року позивач знаходився на обліку в Управлінні як одержувач компенсацій та допомоги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і розмір грошової компенсації вартості продуктів для громадян, віднесених до 2-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС на 2014 року по м. Суми становив 151 грн. 50 коп. Щорічна грошова допомога на оздоровлення надавалась починаючи з 2000 року по 2004 рік один раз на рік в розмірі 26,70 грн., а з 2005 року по 2013 рік в розмірі 100,00 грн., що підтверджується довідкою від 28.11.2014 року. Як зазначив ОСОБА_1 жодного разу йому не була надана путівка на оздоровлення, хоча стан його здоров`я постійно погіршується.

Департамент соціального захисту постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Міністерства соціальної політики України, при якому діє Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС надав пояснення, що на підставі представлених документів Комісією прийнято рішення про безпідставність видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження.

Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 було видано на підставі копії довідки Військової школи кухарів 209 від 03.03.1994 року за № 177 та військового квитка з відміткою Військової школи кухарів 209.

В довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України зазначено, що в перевірених документах військової частини НОМЕР_2 за період з 16 по 20 травня 1986 року ОСОБА_1 не значиться. В перевірених наказах 209 Військової школи кухарів відкомандирування заявника в зону ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не відображено (а.с.37-38).

Управлінням соцзахисту СМР надало заперечення на позов, в якому зазначило, що вимога позивача щодо повернення Управлінням посвідчення є необґрунтованою, оскільки відповідач-2 не вчиняв жодних дій по його вилученню. З матеріалів справи вбачається, що причиною перегляду рішення щодо підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії стало саме звернення позивача щодо видачі йому дубліката посвідчення у зв`язку із втратою оригіналу. Тому, в матеріалах справи відсутнє посвідчення позивача, а вирішення питання щодо його повторної видачі виходить поза межі повноважень відповідача-2.

Крім того, з урахуванням наказів Міністерства праці та соціальної політики України від 24.01.2011 за №23, від 30.01.2012 за №44, від 31.01.2013 за № 35, від 07.04.2014 за №196 ОСОБА_1 в період з 01.12.2011 по 01.05.2014 проводилась виплата відповідної компенсації у розмірі 151,50 грн. (а.с.41-42).

Представники сторін в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було втрачено посвідчення учасника категорії 2 серії НОМЕР_1 , а тому він звернувся до Управлінням соцзахисту СМР за видачею його дублікату (а.с.46).

За поданням Сумської обласної державної адміністрації справа ОСОБА_1 розглянута на засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до рішення Комісії, викладеного в протоколі засідання Комісії №73 від 17.04.2014, визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 (а.с.7).

На підставі представлених документів Комісією прийнято рішення про безпідставність видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження.

Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 було видано на підставі копії довідки Військової школи кухарів 209 від 03.03.1994 за № 177 (а.с.11) та військового квитка з відміткою Військової школи кухарів 209 (а.с.8-9).

В довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України зазначено, що в перевірених документах військової частини НОМЕР_2 за період з 16 по 20 травня 1986 року ОСОБА_1 не значиться. В перевірених наказах 209 Військової школи кухарів відкомандирування заявника в зону ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не відображено (а.с.62,63, 85-87).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 зі змінами та доповненнями, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно з Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 за № 51, підставою для видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є один з таких документів:

- посвідчення про відрядження в зону відчуження;

- військовий квиток і довідка командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження;

- довідка про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до зазначеного Порядку, видача посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями.

Відповідно до пункту 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" іншими актами законодавства.

Як зазначено вище, з представлених на Комісію документів не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комісії від 17.04.2014 року, відображене в протоколі №73 про безпідставність видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо виплати щомісячної компенсації на продукти харчування і щорічної допомоги на оздоровлення варто зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 п. 2 ст. 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції яка діяла від 28.02.1991 до 01.01.2013) особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 2, передбачено першочергове щорічне безплатне надання санаторно-курортних путівок або путівок на відпочинок чи одержання за їх бажанням грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні.

Порядок надання путівок та розмір їх середньої вартості визначаються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів У країни від 16.05.2000 р. № 800 «Про затвердження Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначене Положення втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів У країни від 27.03.2013 за №261.

В другій редакції Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05.07.2012 частина 1 пункту 2 статті 21 Закону діяла від 01.01.2013 до 01.01.2015 і передбачала, що особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2 мають права першочергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам чи закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування або відпочинку чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні; право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов`язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.

Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відтак такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження Положення про організацію оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.03.2013 р. № 261.

Таким чином вбачається, що вищезазначеними нормами законодавства передбачається, що передумовою для надання путівки на санаторно-курортне лікування, а відтак і можливості отримання компенсації в разі якщо особа не скористалась своїм правом отримати путівку, є звернення особи із наданням форми 070/о, що дає право на отримання відповідної пільги.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії до Управління соцзахисту СМР із заявою та медичною довідкою лікувальної установи за формою 070/о не звертався, відповідно путівку на санаторно-курортне лікування та грошову компенсацію замість путівки не отримував.

Щодо компенсації 25% вартості продуктів харчування згідно з ст. 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", варто зазначити наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону передбачено, що особам, віднесеним до категорії 2 державою гарантується пільга щодо забезпечення продуктами харчування за фізіологічними нормами з обов`язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 25 процентів вартості продуктів харчування за фізіологічними нормами, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року № 258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено розроблені Міністерством охорони здоров`я України норми харчування та надано право Міністерству соціальної політики визначати виходячи із розроблених Міністерством охорони здоров`я фізіологічних (медичних) норм харчування і середніх цін на продукти харчування, що склалися у регіоні, розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування, для громадян, віднесених до 1 і 2 категорії.

Відповідно до пункту 9 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. № 936 (зі змінами) Міністерство соціальної політики в десятиденний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з розроблених МОЗ фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року № 258, і даних Держстату щодо середніх цін на продукти харчування, що склалися в регіонах за попередні три місяці, визначає в розрізі областей розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону для громадян, віднесених до категорій 1 і 2, потерпілих дітей у разі захворювання кровотворних органів (гострі лейкози), щитовидної залози (аденома, рак), на злоякісні пухлини, а також для батьків потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та шкільні заклади і не забезпечуються продуктами харчування.

Таким чином вбачається, що Міністерство соціальної політики щороку має своїм наказом затверджувати розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорій 1 і 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як наслідок, з урахуванням наказів Міністерства праці та соціальної політики України від 24.01.2011 за № 23, від 30.01.2012 за № 44, від 31.01.2013 за № 35, від 07.04.2014 за № 196 ОСОБА_1 в період з 01.12.2011 по 01.05.2014 проводилась виплата компенсації у розмірі 151,50 грн.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, дії посадових осіб Управління соцзахисту СМР відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) С.В. Воловик

Судді (підпис) С.О. Бондар

(підпис) В.М. Соколов

З оригіналом згідно

Головуючий суддя С.В. Воловик