Справа № 296/3208/14-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галасюк Р.А.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" квітня 2015 р. Справа № 296/3208/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "22" квітня 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира про стягнення та перерахунок розміру пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 18.03.2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира здійснити ОСОБА_3 виплату недоплаченої пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.08.2010 року по 01.02.2011 рік в сумі 23802,50 грн. (а.с.13).

14.03.2014 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла заява Богунського відділу ДВС Житомирського МУЮ про зміну способу і порядку виконання судового рішення (а.с 18). Заява обґрунтована тим, що у зв'язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України не має можливості виконати судове рішення в частині зобов'язання сплатити заборгованість.

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 22.04.2014 р. заяву задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання судового рішення у адміністративній справі № 2-а-3301/11 шляхом зміни зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира здійснити ОСОБА_3 виплату недоплаченої пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.08.2010 року по 01.02.2011 рік в сумі 23802,50 грн. на стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі на користь ОСОБА_3 недоплаченої пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.08.2010 р. по 01.02.2011 рік в сумі 27982,44 грн.

Не погоджуючись з ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 22.04.2014 р., управлінням Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу суду першої інстанції. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

В адміністративному судочинстві, поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Вирішуючи заяву Богунського відділу ДВС Житомирського МУЮ, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що є обґрунтованими підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає, вказані висновки суду першої інстанції помилковими з наступних підстав.

У даній справі Корольовським районним судом міста Житомира для відновлення права позивача на виплату недоплаченої пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян" прийнята постанова від 18.03.2011 року про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату недоплаченої пенсії за період з 01.08.2010 по 01.02.2011 рік у сумі 23802,50 грн.

Відтак, змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов'язання виплатити недоплаченої пенсії на стягнення, суд змінив постанову по суті.

Згідно правової позиції Верховного Суду України ( справа № 21-394а14) зміна на підставі ст. 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 162 КАС України при ухвалені рішення способу відновлення порушеного права.

Відповідно до положень статті 244-2 КАС України висновки, викладені у постанові Верховного Суду, повинні враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання органу ПФУ здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Таким чином, суд першої інстанції неправомірно задовольнив заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення тим самим змінивши постанову по суті.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "22" квітня 2014 р. скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції про зміну способу і порядку виконання постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 18.03.2011 року у справі № 2-а-3301/11 .

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10008

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира пл.Польова,8,м.Житомир,10009

4-Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції - ,