Справа № 826/12527/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 грудня 2014 року м. Київ № 826/12527/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., за участю секретаря судових засідань Голод А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2
до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві
про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанови,
за участю сторін:

позивач: ОСОБА_2

представник відповідача: не прибув

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 08.08.2014 ВП №43600754 про накладення штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2014 справа прийнята до провадження.

Згідно частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Суд встановив, що позивач на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви додав квитанцію №11601.224.4 від 21.08.2014 про сплату судового збору в розмірі 74,00 грн.

Однак, предметом оскарження у даній адміністративній справі є постанова про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 170,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про накладення штрафних санкцій, рішень про визнання грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій, рішень про коригування митної вартості, тощо.

У відповідності до пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання.

За змістом пункту 7 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведеннявиконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному.

Зі змісту наведеного пункту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 видно, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу є санкціями майнового характеру за невиконання та/або несвоєчасне виконання судового рішення та їх примусове виконання здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та мають наслідком зміну майнового стану боржника.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 08.08.2014 ВП №43600754 про накладення штрафу у розмірі 170,00 грн. є вимогою майнового характеру.

Ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, за подання до адміністративного суду позову майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 2 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 1 січня 2014 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1218 гривень.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

З урахуванням суми позовних вимог, при зверненні до суду позивач мав сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 182,70 грн. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір 74,00 грн., йому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 108,70 грн.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Пунктом 7 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 106 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем до 16:30 год. 23.12.2014 шляхом подання до безпосередньо через канцелярію суду з посиланням на реквізити даної ухвали оригіналу документу про сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 108,70 грн.

Керуючись статтею 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 16:30 год. 23.12.2014.

2. Попередити позивача про те, що у випадку недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде залишена без розгляду.

3. Копію даної ухвали надіслати/видати позивачу.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський