Справа № 686/1559/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/1559/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Козак О.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

16 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Петриченої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

23.01.2015 року позивач - ОСОБА_4 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій протиправними.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, представник позивача, в свою чергу, заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач відноситься до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду у м. Хмельницькому та отримує пенсію за ІІ групою інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з виконанням обов'язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16.03.2012 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому провести перерахунок та виплату позивачу пенсії, виходячи з із заробітної плати, одержаної за період роботи в зоні відчуження з 06.07.1986 року по 05.08.1986 року згідно довідки № 31 від 15.02.2001 року, починаючи з 01.01.2012 року.

30.10.2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 01.08.1986 року по 05.08.1986 року згідно довідки № 31 від 15.02.2001 року, на що отримав відмову, у зв'язку з тим, що такий перерахунок не відповідає постанові Хмельницького міськрайонного суду від 16.03.2012 року.

На думку позивача, вище вказана відмова Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому є протиправною та порушує його законні права та охоронювані інтереси, що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно з п.п. 3 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 (далі - Постанова № 1210) у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

При цьому, відповідно до п.п. 4 п. 3 вище вказаної Постанови у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Згідно з матеріалами справи, позивач працював у зоні відчуження з 06.07.1986 року по 05.08.1986 року та просить здійснити йому перерахунок пенсії виходячи з отриманої заробітної плати з період з 01.08.1986 року по 05.08.1986 року, вказуючи при цьому на те, що він відпрацював неповний календарний місяць та його пенсія може обчислюватись з врахуванням частини відпрацьованого періоду.

Аналізуючи вище викладені норми чинного законодавства, суд звертає увагу на те, що п.п. 4 п. 3 Постанови № 1210 не передбачено можливість вибору періоду заробітна плата за який буде враховуватись при обчисленні пенсії. Згідно з даною нормою передбачено, що заробітна плата саме за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі та в межах закону.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які обгрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав порушення судом першої інстанції норм права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сушко О.О.

Залімський І. Г.