Справа № 819/526/15-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/526/15-a

21 квітня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні у місті Тернополі адміністративну справу за позовом Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Бучацька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області, надалі позивач, звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, надалі відповідач, про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкового зобов'язання, що призвело до виникнення податкового боргу на суму 2 300,22 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про долучення до матеріалів справи графіку погашення податкового боргу по єдиному податку, просить проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Отже, враховуючи зазначені вище підстави, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши докази по справі, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 зареєстрована 26.09.2011 року як фізична особа - підприємець.

Монастириським відділенням Бучацької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області відповідач взята на податковий облік з 26.09.2011 року як платник податків і відповідно до ст. 67 Конституції України, пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України на неї покладений обов'язок сплачувати податки і збори у строки та в розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до статті 8 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України встановлено, що до місцевих податків належить єдиний податок.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України встановлено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно ч.2 п. 291.4 ст.291суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень (друга група).

Згідно підпункту 1 пункту 293.2 статті 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем згідно поданої заяви обрано спрощену систему оподаткування і звітності, та зареєстровано Монастириським відділенням Бучацької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області як платник єдиного податку другої групи з видачею свідоцтва платника єдиного податку Серії А№465376. Відповідно до поданої заяви та ст. 293 ПК України відповідач брала ставку єдиного податку в розмірі 20% від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно п.295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно акту камеральної перевірки від 29.08.2014 року №188/17/НОМЕР_1, виявлено недотримання відповідачем вимоги п.295.1 ст. 295 ПК України, а саме несвоєчасне сплату авансового платежу єдиного податку з фізичних осіб за грудень 2013 року та несплату авансового платежу єдиного податку з фізичних осіб за січень-червень 2014 року.

В наслідок даного порушення податковим органом було винесено податкове повідомлення рішення форми "Ш" від 15.09.2014 року № на суму 845,50 грн. штрафних санкцій.

Відповідно до розрахунку податкового боргу ФОП ОСОБА_1, борг який підлягає до стягнення в судовому порядку становить 2 300,22 грн.(1454,72 грн. - по єдиному податку з фізичних осіб. 845,50 грн. - штрафна санкція).

Вказана заборгованість підтверджується розрахунком податкового боргу (а.с.8), довідкою Бучацької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області №1083/19-03-25-00 від 23.02.2015 року про наявність заборгованості з податків і зборів (обов'язкових платежів), що контролюються органами (а.с.7), розрахунком штрафних (фінансових) санкцій (а.с.14), корінцем податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 15.09.2014 року № (а.с.15), корінцем податкової вимоги форми «Ф» від 27.03.2014 року №35-25 (а.с.16).

На виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України 28.03.2014 р. позивачем вручено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 35-25 від 27.03.2014 року. Вказана вимога ОДПІ не призвела до повного погашення податкового боргу та в установленому порядку не оскаржена.

Згідно із п. 295.4 статті 295 цього Кодексу сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Відповідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно із пп. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Щодо долученого позивачем до матеріалів справи графіку погашення боргу по єдиному податку суд звертає увагу на те, що пунктом 1.4 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 574 передбачено, що розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) вважається наданим, якщо на підставі заяви платника податків прийнято відповідне рішення органу доходів і зборів та укладено договір про розстрочення (відстрочення).

На час розгляду справи податковим органом рішення про розстрочення боргу не приймалося та договір про розстрочення боргу між сторонами не укладався.

Отже за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 2 300,22 грн.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (48300 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг в сумі 2 300 (дві тисячі триста) гривень 22 копійки.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.