Справа № 2а-3974/10/0770
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 66910/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 червня 2011 року у справі за позовом Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державного казначейства України у Закарпатській області, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Хустська об'єднана державна податкова інспекція Закарпатської області звернулась до суду з позовом до ТзОВ «Нива», яким просила стягнути з відповідача заборгованість із сплати пені в сумі 9973,05 грн. за несвоєчасне повернення бюджетної позички.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 червня 2011 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що нарахування пені за несвоєчасне повернення отриманої фінансової допомоги відповідачем є нормативно обґрунтованим та підтверджується доданими до матеріалів справи розрахунками пені. Така заборгованість, на думку суду, вважається податковим боргом і стягується відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який був чинним на час подання позовної заяви. Отже, Хустська об'єднана державна податкова інспекція Закарпатської області як орган державної податкової служби відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України у спірних відносинах є суб'єктом владних повноважень, на який відповідно до закону покладені адміністративно-управлінські функції щодо стягнення простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати і закрити провадження у справі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що звертаючись до суду з даним позовом, Хустська об'єднана державна податкова інспекція Закарпатської області здійснювала повноваження із стягнення заборгованості за бюджетними позиками від імені держави, яка у спірних правовідносинах виступає позикодавцем. Отже, спір між сторонами виник з приводу виконання договорів, в зв'язку з чим податковий орган виступає в даній справі не як суб'єкт владних повноважень.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановив суд, на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 11.09.1997 року № 1003 «Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997-1998 років», від 26.02.1998 року № 220 «Про фінансове забезпечення підготовки сільськогосподарської техніки до весняно-польових робіт у 1998 році» і від 10.12.1998 року № 1953 «Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами у 1999 році» та виданих на підставі цих постанов розпоряджень голови Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області від 25.09.1997 року № 134/а «Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997-1998 років», від 22.04.1998 року № 134/а «Про розподіл коштів для фінансування забезпечення підготовки техніки до весняно-польових робіт» і від 17.02.1999 року № 58 «Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними та фінансовими ресурсами у 1999 році», Відділення державного казначейства України у Хустському районі Закарпатської області уклало з АКАТО «Ріка» (правонаступником якого є ТзОВ «Нива») наступні договори: від 26.09.1997 року про надання фінансової допомоги на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997-1998 року, згідно з яким АКАТО «Ріка» було надано 2660,00 грн.; від 22.04.1998 року № 1 про надання фінансової безвідсоткової допомоги по забезпеченню підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1998 році, згідно з яким АКАТО «Ріка» було надано 4900,00 грн.; від 18.02.1999 року № 9 про надання фінансової безвідсоткової допомоги по забезпеченню підготовки сільськогосподарської техніки до проведення весняно-польових робіт в 1999 році, згідно з яким АКАТО «Ріка» було надано 1500,00 грн.

Дану фінансову допомогу АКАТО «Ріка» повернуло до Державного бюджету України в повному обсязі, однак з порушенням строків, передбачених зазначеними вище договорами та графіками погашення сум реструктуризованої заборгованості, в зв'язку з чим у підприємства виникла заборгованість, на яку територіальний орган Державного казначейства України нарахував пеню в загальному розмірі 9973,05 грн.

Суд першої інстанції стягнув з ТзОВ «Нива» як правонаступника АКАТО «Ріка» зазначену заборгованість, мотивуючи своє рішення тим, що нарахування пені за несвоєчасне повернення фінансової допомоги є нормативно обґрунтованим та підтверджується доданими до матеріалів справи розрахунками пені.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, в зв'язку з тим, що спір між сторонами не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 цієї статті суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень.

Як зазначено вище, предметом стягнення у даній справі є суми пені, нараховані за несвоєчасне повернення суб'єктом господарювання бюджетних позичок, отриманих АКАТО «Ріка», правонаступником якого є ТзОВ «Нива», на підставі договорів з Відділенням державного казначейства України у Хустському районі Закарпатської області, укладених на виконання відповідних постанов Кабінету Міністрів України з питань підтримки сільськогосподарських товаровиробників.

Зміст даних договорів про надання фінансової допомоги (бюджетної позички) дає підстави вважати, що ці договори є господарськими угодами, в зв'язку з чим спір, який виникає з приводу їх виконання за своєю правовою природою не є публічно-правовим і його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

На обґрунтування своїх доводів про те, що даний спір є публічно правовим, позивач, з яким погодився суд першої інстанції, посилається на відповідні положення Законів України «Про державний бюджет України», якими передбачено, що для стягнення заборгованості з наданих підприємствам і організаціям позичок з державного бюджету, плати за користування цими позичками, органами Державної податкової служби України застосовується порядок, передбачений законодавством для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що зазначена обставина не змінює правову природу відносин, на підставі яких виникли майнові відносини сторін за договором бюджетної позички чи надання фінансової допомоги, оскільки органи Державної податкової служби України здійснюють повноваження щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними за рахунок державних коштів, однак майнові відносини сторін у даній справі не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої сторони.

З врахуванням наведених законодавчих норм колегія суддів дійшла висновку, що розгляд даної справи має бути здійснено саме в порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

А згідно з ч. 1 ст. 203 цього Кодексу постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального справа, що призвело до неправильного вирішення справи, тому її слід скасувати і закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 203, п. 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 червня 2011 року у справі № 2а-3974/10/0770 за позовом Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державного казначейства України у Закарпатській області, про стягнення заборгованості - скасувати і закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький