Справа № 806/5830/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/5830/14

час прийняття: 15 год. 30 хв. категорія 8.3.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я,

за участі представника позивача Тарнавського В.Я.,

за участі представника відповідача Житкевич С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.11.2014 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" звернулось до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 06.11.2014 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначило, що підприємством в спірному періоді правомірно сформовано податковий кредит на підставі належним чином оформлених податкових накладних і за наявності первинних документів по господарським операціям з контрагентами ПП "Електротех", ТОВ "РАКВЕРЕ", ТОВ "ВАП-БУД", ТОВ "НВФ ДСК". Зазначило, що позивач не може нести відповідальність за законність чи незаконність ведення господарської діяльності зазначених контрагентів, а також компаній - контрагентів ПП "Електротех", ТОВ "РАКВЕРЕ", ТОВ "ВАП-БУД", ТОВ "НВФ ДСК".

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях щодо позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області проведено невиїзну документальну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" з питань дотриманая вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ПП „ЕлектроТех" за березень 2012 року, TOB „РАКВЕРЕ" за лютий-березень 2012 року, ПП „ВАП-БУД" за липень 2012 року, ТОВ „НВФ ДСК" за липень, жовтень 2012 року, за результатами якої складено акт №1362/22-01/13568156 від 10.10.2014 року (а.с.13-35).

В акті перевірки зазначено наступні порушення:

- п. 198,3 п. 198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі Податковий кодекс України) в результаті чого платником завищено суму податкового кредиту в розмірі 109 565 грн., в т. ч. за лютий 2012 року на 640,00 грн., за березень 2012 року на 50 126,00 грн., за липень 2012 року на 51 256,00 грн., за жовтень 2012 року на 7 543,00 грн.

На підставі вказаного акту контролюючим органом винесено податкове повідомлення- рішення № від 06.11.2014 року, у зв"язку з чим позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов"язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розімірі 109565,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розімірі 54783,00 грн. (а.с.10).

Суд не погоджується з висновками податкового органу з наступних підстав.

Підставою для висновку податкового органу щодо завищення позивачем за спірний період суми податкового кредиту, згідно акту перевірки, стало невизнання реальності господарських операцій по взаємовідносинах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бехівський гранітний кар'єр" з контрагентами ПП „ЕлектроТех", TOB „РАКВЕРЕ", ПП „ВАП-БУД" та ТОВ „НВФ „ДСК". В акті перевірки зазначено, що ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" не надано первинних бухгалтерських та податкових документів, що підтверджують придбання товарів та послуг від постачальників, відсутні інші підтверджуючі документи, не підтверджено реальність здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства з придбання товарів у зазначених контрагентів.

Судом встановлено, що видами діяльності ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" є: добування піску, гравію, глини і каоліну, надання допоміжних послуг у сфері добування інших корисних копалин та розроблення кар'єрів, виробництво неметалевих мінеральних виробів, неспеціалізована оптова торгівля, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Щодо господарських операцій ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" з контрагентом ПП „ЕлектроТех", то суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що в порушення абз. «а» п.198.1, п.198.2, п. 198.6 Податкового кодексу України (не підтверджено первинними документами операцій з придбання товарів/послуг, не встановлено терміни отримання товарів/послуг), а також у зв»язку з відсутністю підтверджуючих документів по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ПП „ЕлектроТех", ТОВ Бехівський кар"єр не має права на податковий кредит за березень 2012 року в сумі 48801,0 грн. (а.с.23).

Судом встановлено, що між ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" (Замовник) та ПП „ЕлектроТех" (Підрядник) укладено договір на виконання робіт №8 від 07.03.2012 року (а.с.36).

За умовами вказаного договору Підрядчик в межах договірної ціни виконує на свій ризик власними і залученими силами, засобами в строки і за цінами, обумовленими цим договором та Додатків до договору роботи з додержанням будівельних норм та правил із матеріалів Замовника.

Встановлено, що ПП „ЕлектроТех" на виконання вищевказаного договору виписувались податкові накладні: № 1 від 07.03.2012 року №15 від 26.03.2012 року, №19 від 30.03.2012 року (а.с.41-43) та видаткова накладна №РН-0000011 від 15 березня 2012 року (а.с.40).

Податкові накладні відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, із змінами і доповненнями, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Фактичне виконання умов договору підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та банківськими виписками (а.с.44-48,53-55)

Разом з тим, між ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" та ПП „ЕлектроТех" укладено договір поставки № 7 від 07.03.2012 року, згідно якого п.1.1. Продавець (ПП „ЕлектроТех") поставляє товар для будівництва ПЛ-6 кв. згідно Специфікації №1. п.1.2. Покупець (ТОВ Бехівський кар"єр) приймає товар (а.с.69-70).

Фактичне виконання умов вказаного договору підтверджується товарно-транспортною накладною №3 від 15.03.2012 року.

Щодо зазначеного в акті перевірки, що кошти перераховувались на рахунок ПП „ЕлектроТех" №029 ПАТ «ОКСІ БАНК», який відповідно до бази даних АС «Податковий блок» був закритий 07.07.2010 року (а.с.20), то суд зазначає наступне.

В матеріалах справи містяться виписки з банку, сформовані 27.03.2012 р. (а.с.53-55), що підтверджують надходження коштів ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" на рахунок ПП „ЕлектроТех", обумовлені договорами, які укладалися між ними за спірний період.

Щодо господарських операцій ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" з контрагентом ТОВ «Раквере», який на момент проведення взаємовідносин з ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" мав назву ПП «Валга», то суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що в порушення абз. «а» п.198.1, п.198.2, п. 198.6 Податкового кодексу України (не підтверджено первинними документами транспортне перевезення, не встановлено якими автомашинами та перевізниками, водіями здійснювалось перевезення), а також у зв»язку з відсутністю підтверджуючих документів по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ПП «Валга», ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" не має права на податковий кредит за лютий-березень 2012 року в сумі 1965,0 грн. в т.ч. за лютий 2012 року - 640,0 грн., за березень 2012 року - 1325,0 грн. (а.с.26).

Судом встановлено, що між ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" (Замовник) та ПП «Валга» (Перевізник) укладено договір надання послуг №6 від 27.02.2012р. (а.с.93-96).

За умовами договору перевізник приймає на себе обов»язки за плату за рахунок коштів Замовника організувати виконання послуг, визначених п. 2.1. даного договору, пов»язаних з перевезенням вантажів автомобільним транспортом, відповідно до чинного законодавства України, а Замовник зобов»язується прийняти та оплатити послуги перевізника на умовах і в терміни передбачені цим договором.

Встановлено, що ПП „Валга" на виконання вищевказаного договору виписувались податкові накладні: №93 від 22.03.2012 року, №94 від 22.03.2012 року, №127 від 28.02.2012 року, №128 від 29.02.2012 року (а.с.98-101).

Податкові накладні відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, із змінами і доповненнями, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

В подальшому, фактичне отримання позивачем послуг від ПП «Валга» передбачених договором, підтверджується актами здачі-прийняття робіт: № В-136 від 22.02.2012 року, № В-220 від 21.03.2012 року, № В-243 від 22.03.2012 року, № В-244 від 22.03.2012 року (а.с.102-105).

Виконання умов вказаного договору підтверджується товарно-транспортними накладними: №Д-002/2 від 16.07.2012 року, №Д-002 від 27.07.2012 року, №Д-003 від 17.10.2012 року, №Д-003/1 від 08.10.2012 року(а.с.108-115).

Оплата ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" за виконання умов договору про надання послуг №6 від 27.02.2012 року ПП «Валга» підтверджується банківськими виписками з особового рахунку позивача (а.с. 80,106,107).

Щодо господарських операцій ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" з контрагентом ПП „ВАП-БУД", то суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що в порушення вимог п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" безпідставно сформовано свій податковий кредит за липень 2012 року по взаємовідносинах з ПП „ВАП-БУД" на загальну суму ПДВ 8000 грн. (а.с.29).

Судом встановлено, що між ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" (Замовник) та ПП „ВАП-БУД" (Виконавець) укладено договір на розробки негабариту механічним способом №Д17/07 від 17.07.2012р. (а.с.76).

За умовами вказаного договору Виконавець зобов»язується протягом визначеного в Договорі строку виконати за плату роботи з розробки негабариту механічним способом з використанням власної техніки (з екіпажем): гідромотора Furukawa та екскаватора JCB. Замовник зобов»язаний прийняти відповідно до акту виконані роботи та сплатити їх вартість.

Судом встановлено, що ПП „ВАП-БУД" на виконання робіт розробки негабариту механічним способом виписувалась податкова накладна №36 від 24.07.2012 року (а.с.79).

Податкова накладна відповідає вимогам ч.2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, із змінами і доповненнями, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Фактичне отримання позивачем послуг від ПП „ВАП-БУД", передбачених договором, підтверджується актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0000094 від 06.08.2012 року (а.с.92).

Оплата ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" на виконання умов договору про виконання робіт з розробки негабариту механічним способом ПП „ВАП-БУД" підтверджується банківською випискою з особового рахунку позивача (а.с.80).

Щодо господарських операцій ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" з контрагентом ТОВ НВФ «ДСК», то суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що в порушення вимог ст.185 Податкового кодексу України ТОВ НВФ «ДСК» не підтверджено податковий кредит з ПДВ (первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємством до перевірки не надано) відсутні об»єкти оподаткування податком на додану вартість по операціям з продажу товарів (послуг) підприємством-покупцям (а.с.31).

Судом встановлено, що між ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" (Покупець) та ТОВ НВФ «ДСК» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №24/7 від 05.07.2012 року (а.с.121).

За умовами вказаного договору Продавець зобов»язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов»язується прийняти товар в асортименті, кількості і по ціні, згідно специфікацій і оплатити його на умовах цього договору.

На виконання договору купівлі-продажу №24/7 від 05.07.2012 року сторонами укладалась додаткова угода (а.с.121) щодо врегулювання п.6.2. ст.6 та п.8.2. вищевказаного Договору купівлі-продажу та підписувались специфікації (а.с.125,126,129).

Виконання умов вказаного договору купівлі-продажу підтверджується видатковими накладними (а.с.148-152), податковими накладними (а.с.130-139), прибутковими накладними (а.с.161-167), товарно-транспортними накладними (а.с. 108-115).

Податкові накладні відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV, із змінами і доповненнями, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Оплата ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" на виконання умов договору купівлі-продажу №24/7 ТОВ НВФ «ДСК» підтверджується банківською випискою з особового рахунку позивача (а.с. 140-147).

Щодо посиланнь контролюючого органу на акти перевірки: ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 26.07.2013 року №133/22-10/31804193 (а.с.58-68), ДПІ у м. Полтаві №417/22.5-10/30285569 від 08.04.2013 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП „Валга" (а.с.116-117), ДПІ в Подільському районі м. Києва ДПС №373/26-56-22-01-05/333403765 від 13.08.2013 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП „ВАП-БУД" (а.с.81-90), ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська №1219/22.5-08/35497017 від 15.05.2013 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ НВФ "ДСК" (а.с.153-160), то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (частина 1 статгі 19 Конституції України).

Чинне законодавство, зокрема, Податковий кодекс України, не встановлює обов'язок платника податків перевіряти відомості щодо декларування контрагентами своїх зобов'язань з ПДВ, виконання ними таких зобов'язань перед бюджетом та наявність чи відсутність ознак фіктивності фірм, ймовірність чи реальність проведення контрагентом транзитних фінансових операцій, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди третім особам, наявність у контрагента складських приміщень, людських ресурсів, надійність постачальників контрагента тощо.

Можливе недекларування або декларування з порушеннями контрагентами зобов'язань зі сплати ПДВ, податку на прибуток, інших обов'язкових платежів до бюджету тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них і не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з ПДВ та формування витрат при обчисленні податку на прибуток, у разі, якщо останній виконав усі передбачені законодавством умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та витрат.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", такі рішення є самостійним джерелом права, а отже є своєрідним "гіравозахисним мечем" на шляху утвердження справедливого правосуддя.

Згідно зі статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини в спорах з оподаткування (на прикладі "Інтерсплав проти України" (заява №803/02) від 09.01.2007 року) зазначено, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їхнього боку.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

З наведеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що при розгляді даної категорії справ Європейський суд з прав людини виходить з того, що держава в особі податкових органів може і повинна вживати заходів для недопущення та/або зупинення зловживань у сфері сплати ПДВ та бюджетного відшкодування, але відмова у бюджетному відшкодуванні платнику податків, який добросовісно виконав свої зобов'язання перед бюджетом і виконав всі передбачені національним законодавством умови для отримання такого відшкодування, тільки на тій підставі, що податковий орган не встановив сплати ПДВ з боку постачальника та/або його контрагентів у ланцюгу, заумови відсутності шахрайських дій з боку отримувача відшкодування, на думку Європейського суду з прав людини, порушує права такого платника податків.

За таких обставин, ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" не може нести відповідальність за законність чи незаконність ведення господарської діяльності ПП "Електротех", ТОВ "РАКВЕРЕ", ТОВ "ВАП-БУД", ТОВ "НВФ ДСК", а також компаній - контрагентів ПП "Електротех", ТОВ "РАКВЕРЕ", ТОВ "ВАП-БУД", ТОВ "НВФ ДСК".

Судом встановлено, що ПП "Електротех", ТОВ "РАКВЕРЕ", ТОВ "ВАП-БУД", ТОВ "НВФ ДСК", на момент взаємовідносин з ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр" були зареєстровані платниками ПДВ.

Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 24.10.2008 року №1776/100/13-08 діюча реєстрація в якості платника ПДВ передбачає права, а також зобов"язання платника, у випадках встановлених законодавством видавати податкові накладні на загальних підставах.

Згідно п.п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено і не спростовано відповідачем, що здійснення господарських операцій позивачем за перевіряємий період підтверджено належним чином оформленими первинними документами, а отримання послуг пов'язане з господарською діяльністю позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків. Будь-яких беззаперечних та достатніх доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача при формуванні сум податкового кредиту відповідачем - суб'єктом владних повноважень, суду не надано.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивачем були надані всі належні документи, які підтверджують факт реального вчинення господарських операцій з ПП "Електротех", ТОВ "РАКВЕРЕ", ТОВ "ВАП-БУД", ТОВ "НВФ ДСК" за спірний період, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і задовольняє позов підприємства в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 06.11.2014 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 21 квітня 2015 р.