Справа № 808/1870/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

03 квітня 2015 року Справа № 808/1870/15 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Шара І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Приазовське Запорізької області до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_3, с. Приазовське Запорізької області, Комунальне підприємство "Нерухомість - П", с. Приазовське Запорізької області про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

02.04.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - позивач) до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, Комунальне підприємство "Нерухомість - П", в якому позивач просить суд зобов'язати відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта (закусочної по АДРЕСА_1) до експлуатації № ЗП202120473, зареєстровану 28.03.2012.

Також в додатках до позову міститься заява про визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновлення строку звернення до адміністративного суду. Заява обґрунтована тим, що позивач вважає, що строк позовної давності обчислюється з 30 жовтня 2014 року, тобто з моменту надання відповідачем позивачу відмови у задоволенні заяви про скасування раніше зареєстрованої заяви, а не з 2012 року, коли позивачу стало відомо про реєстрацію спірної декларацію. Також зазначає, що до 30.10.2013 чинним законодавством України взагалі не був передбачений порядок скасування декларацій Інспекцією ДАБК, а тому позивач не міг звернутись до і не звертався до відповідача із заявою про скасування декларації.

Розглянувши матеріали позову та зазначене клопотання, судом встановлено наступне.

За правилами пункту п'ятого частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-ІV (далі - КАС України), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Суд, вирішуючи питання про визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновлення строку звернення до адміністративного суду виходить з наступного.

Судом встановлено, що 28.03.2012 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації за номером ЗП202120473, об'єктом будівництва згідно якої є будівля закусочної по АДРЕСА_1

У позовній заяві та у заяві про визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач зазначає, що про обставини щодо реєстрації відповідачем декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЗП202120473 позивачу стало відомо ще в 2012 році.

22.10.2014 позивач звернулась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області із заявою про скасування реєстрації декларації на ім'я ОСОБА_3 як помилково зареєстрованої на підставі неправдивих документів. При цьому позивач посилається на п. 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, відповідно до якого у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Далі позивач вказує, що листом від 30.10.2014 № 7/8-3785/1-02 її було повідомлено про відмову у задоволенні заяви, оскільки декларація зареєстрована до внесення змін до законодавства та надання відповідачу права скасовувати реєстрацію декларацій.

Крім того, з матеріалів доданих до позову та на підставі ст. 15-1 КАС України судом з'ясовано, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зверталась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізької області про зобов'язання скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану 28.03.2012 року.

Відповідно до даних системи документообігу адміністративних судів «Діловодство спеціалізованого суду», встановленої в Запорізькому окружному адміністративному суді, судом з'ясовано, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду (суддя Дуляницька С.М.) від 18.12.2014 по справі № 808/9251/14 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, Комунальне підприємство "Нерухомість-П" про зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровану 28.03.2012 року - залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском позивачем строків звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом.

Також, відповідно до даних системи документообігу адміністративних судів «Діловодство спеціалізованого суду», встановленої в Запорізькому окружному адміністративному суді, судом з'ясовано, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду (судя Максименко Л.Я) від 19.01.2015 по справі №808/205/15 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, Комунальне підприємство "Нерухомість - П" про зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта (закусочної по АДРЕСА_1) до експлуатації № ЗП202120473, зареєстровану 28.03.2012 - залишено без розгляду, у зв'язку із пропуском позивачем строків звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом.

Враховуючи викладені обставини, позивачем у заяві про визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновлення строку звернення до адміністративного суду були надані пояснення з приводу строків звернення до адміністративного суду, визначені ст. 99 КАС України.

Зокрема, позивач вказує на те, що предметом позову є зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта (закусочної по АДРЕСА_1) до експлуатації № ЗП202120473, зареєстровану 28.03.2012.

Проте, позивач вважає, що строк позовної давності обчислюється з 30 жовтня 2014 року, тобто з моменту надання відповідачем позивачу відмови у задоволенні заяви про скасування раніше зареєстрованої заяви, а не з 2012 року, коли позивачу стало відомо про реєстрацію спірної декларацію.

Проте, суд звертає увагу, що у прохальній частині адміністративного позову, позивач просить суд саме зобов'язати відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта (закусочної по АДРЕСА_1) до експлуатації № ЗП202120473, зареєстровану 28.03.2012, і не порушує питання про визнання дій відповідача щодо відмови у задоволенні заяви про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 22.10.2014 протиправними.

Тобто, предметом розгляду в даному разі є зобов'язання відповідача скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а не дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 22.10.2014.

Тому, у суду відсутні підстави вважати, що підставою для звернення позивача із адміністративним позовом до суду стала саме відмова відповідача у задоволенні заяви.

Як зазначалося вище, обставини щодо здійснення відповідачем реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЗП202120473 стали відомі позивачу ще у 2012 році, що позивачем не заперечується.

Також, позивач посилається на те, що до 30.10.2013 чинним законодавством України взагалі не був передбачений порядок скасування декларацій Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, тому позивач не могла і не зверталась до відповідача із заявою про скасування декларації.

Однак, з цього приводу суд зазначає, що вищезазначені зміни були внесені до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 № 918, тоді як позивач звернулась із відповідною заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області лише у жовтні 2014 року.

Суд звертає увагу позивача на те, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд не знайшов обставин, що об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду, а отже і підстав для задоволення заяви про визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Із наданого суду адміністративного позову та доданих до нього документів взагалі не вбачаються причини такого тривалого зволікання позивача щодо звернення із позовом до суду.

Тому, виходячи з наявних у справі матеріалів суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що позивачем порушено до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, отже адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_3, Комунальне підприємство "Нерухомість - П" про зобов'язання вчинити певні дії - підлягає залишенню без розгляду.

Статтею 98 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

З огляду на викладене, сплачений судовий збір у сумі 73,00 грн. підлягає поверненню позивачу у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 158, 160, 165 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважною та поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_3, Комунальне підприємство "Нерухомість - П" про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 з Державного бюджету України судовий збір, сплачений згідно Квитанції № N12BG46572 від 30 березня 2015 року на суму у 73,00 грн. (сімдесят три гривні 00 копійок).

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Шара