Справа № 813/2547/14
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року № 813/2547/14

зал судових засідань № 8

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючої судді Братичак У.В.,

суддів Гулкевич І.З., Дем'яновського Г.С.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів (прокурора) Турчина І.Я.,

представника третьої особи Бедрія Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, прокурора м. Львова, прокурора Галицького району м. Львова, Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, прокурора м. Львова, прокурора Галицького району м. Львова, в якій з урахуванням заяви від 17.12.2014 року про зміну позовних вимог просить визнати факт перешкоджання усіма відповідачами в ефективному здійсненні свого права на підтримку заяви проти України в Європейському суді з прав людини, а саме порушення ст. 34 Конвенції, стягнути кошти за спричинену шкоду, спричинену діями чи бездіяльністю у розмірі 30000 грн.

Позивач вважає протиправними дії органів прокуратури Львівської області при розгляді звернень позивача, пов'язаних з оскарженням дій службових осіб Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» при врученні йому поштової кореспонденції та розгляду його подальших звернень.

Представник відповідачів подав до суду заперечення на позов від 27.01.2015 року №05/2-26 вих-15, в якому зазначив, що звернення позивача від 25.12.2013 р. (в якому позивач просив реагувати відносно отримання ним 23.12.2013 р. листа Європейського суду з прав людини, відправленого 24.10.2013 р.) у відповідності до вимог та у строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян» скеровано до прокуратури м. Львова та ГУ МВС України у Львівській області. Зазначив, що всі дії органів прокуратури по розгляду звернень позивача є правомірними.

Представник третьої особи подав до суду відзив на адміністративний позов від 13.03.2015р., в якому зазначив, що запити позивача були розглянуті, надано повну та обґрунтовану відповідь, а також повідомлено про те, що за порушення строків розгляду інформаційних запитів інженера ВТМП Поштамту - ЦПЗ №1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та у заяві про зміну позовних вимог.

Представник відповідачів та представник третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши їх у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав.

25.12.2013 р. позивачем подано заяву до прокуратури Львівської області, відповідно до якої просив реагувати відносно отримання ним 23.12.2013 р. листа ЄСПЛ, відправленого 24.10.2013р. Вказаний лист, пояснив позивач, був розкритий, у віконному пройомі, без жодної відмітки (поштового штампу).

27.12.2013 р. на підставі ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення позивача від 25.12.2013 р. направлено за належністю в ГУМВС України у Львівській області та прокуратуру м. Львова.

30.12.2013р. позивач звернувся з інформаційним запитом до начальника пошти-ЦПЗ №1 м. Львова, в якому просив надати інформацію, зокрема, тривалість надсилання до кінцевого адресата з ЄСПЛ, у який спосіб такий лист повинен бути доставлений, надати точні дати надходження вказаного листа в Україну, до поштового відділення, якими правовими нормами регулюється інформація, надана на вказаний запит.

В подальшому, звернення позивача від 25.12.2013 р. на підставі ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» прокуратурою м. Львова скеровано за належністю прокурору Галицького району м. Львова з приводу правомірності дій працівників поштового відділення «Укрпошта» (лист від 31.12.2013р. №64-405-12).

Прокуратурою Галицького району м. Львова звернення позивача від 25.12.2013 р. на підставі ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» скеровано в межах компетенції в.о. начальнику Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області майору міліції Молотову С.О.

Листом від 30.12.2013р. за №05-к-614-2589 Львівською дирекцію УДППЗ «Укрпошта» надано відповідь на інформаційний запит, яким повідомлено, що в грудні 2013р. на адресу АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 міжнародних поштових відправлень не надходило, доставка таких листів здійснюється через справну абонентську поштову скриньку. Також зазначено, що штемпелювання поштової кореспонденції відповідно до РК 117 Регламенту письмової кореспонденції (Конвенція Всесвітнього поштового зв'язку, Женева, 2008), не передбачено.

Окрім того, Львівською дирекцію УДППЗ «Укрпошта» надано лист від 16.01.2014р. №08-57-153 на запит позивача.

Позивач не погоджуючись зі відповіддю (листом) Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» подав заяву до прокуратури Галицького району м. Львова від 27.01.2014 р. про триваюче адміністративне правопорушення із інших підстав, зокрема, щодо протиправних дій працівників ЦПЗ №1, пов'язаних із неналежним розглядом його інформаційного запиту від 30.12.2013р.

В ході розгляду цих звернень, прокуратурою було надано відповідь про відсутність підстав реагування органів прокуратури.

В подальшому з відповіді Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 25.03.2014 р. вбачається, що за результатами розгляду звернення позивача, яке скероване за дорученням прокуратури Галицького району м. Львова, встановлено, що внаслідок неналежного розгляду інформаційного запиту позивача, працівника ВТПМ Поштамту - ЦПЗ №1 було притягнуто до відповідальності.

Позивач не погоджуючись з такими діями відповідачів, звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про звернення громадян», законодавство України про звернення громадян включає цей Закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про прокуратуру», прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду. Прокурор здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» визначено, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Окрім того, наказом Генерального прокурора України №9гн від 28.12.2005 «Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) з метою забезпечення виконання вимог Конституції України, Законів України «Про звернення громадян», «Про статус народного депутата України», «Про статус депутатів місцевих рад», Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо забезпечення реалізації громадянами конституційного права на звернення», вдосконалення діяльності органів прокуратури щодо розгляду та вирішенні заяв, скарг і пропозицій затверджено Інструкцію про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України (далі - Інструкція). Зокрема, пунктом 3.3 Інструкції передбачено, що звернення громадян, службових та інших осіб у 5-деннийстрок направляються за належністю з одночасним повідомленням про це заявників районними прокурорами та їх заступниками.

Відповідно до п. 6.2 наказу Генерального прокурора України №3 гн від 07.11.2012 р. «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, не допускати підміни органів державного нагляду (контролю) та управління, не дублювати їх функцій. Не відображати роботу цих органів як результати нагляду за додержанням і застосуванням законів.

Згідно з п. 7 наказу №3 гн, перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів організовувати та проводити за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб, матеріалами контролюючих органів, повідомленнями у засобах масової інформації та за власною ініціативою. Перевірки за заявами та скаргами фізичних і юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, проводити лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, державного нагляду (контролю), органами місцевого самоврядування, посадовими чи службовими особами відповідного рівня або неприйняття ними рішень з цих питань у встановлені строки.

Судом встановлено, що прокурором Галицького району м. Львова позивачу було роз'яснено, що у відповідності до ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, можуть бути оскаржені безпосередньо до керівника розпорядника такої інформації, вищого органу або суду.

Також встановлено, що за результатами розгляду звернення позивача та відповіді Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 25.03.2014 р. скерованої за дорученням прокуратури Галицького району м.Львова, внаслідок неналежного розгляду інформаційного запиту позивача, працівника ВТПМ Поштамту - ЦПЗ №1 було притягнуто до відповідальності.

Враховуючи обставини справи а також відсутність підстав для реагування з боку органів прокуратури, відповідачі вжили всіх заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, викладених у запитах позивача.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 30000 грн.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 5 вищезазначеної постанови, до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, доказів того, що існує безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою суду не надано.

Більше того, у позовній заяві не вказано чим обґрунтовується розмір заявленого відшкодування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано обґрунтованих пояснень та належних доказів на підтвердження того, в чому проявляється завдана шкода, як і не надано об'єктивних доказів на обґрунтування заявленого до відшкодування розміру такої шкоди.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З урахуванням положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 20.04.2015 року.

Cуддя Братичак У.В.